305 
bortgnave alle de blødere, mere svampede Partier af de 
fleste andre paa en aldeles bestemt, man kan gjerne sige 
lovbunden Maade, som vi nu, takket være Steenstrups 
skarpsindige Forskninger, kjende med stor Nøiagtighed. 
For at altsåa de i Hulerne opbevarede Knogler kunne an- 
tages at være indslæbte af Hunde, maae de nødvendigviis 
være gnavede og gnavede påa den for disse Rovdyr eien- 
dommelige Maade; men dette har jeg ikke kunnet op- 
dage at være Tilfældet, og for de brasilianske Hulers 
Vedkommende troer jeg rigtignok, at man maa forkaste 
den Forklaring, åt de der forekommende Knogler skulde 
være blevne lidt efter lidt ophobede af Rovdyr, som havde 
slæbt deres Rov ind og fortæret det iHulerne; selv om det 
skulde vise sig, at enkelte Knogler virkelig bære Spor af 
Kovdyrgnav, ville disse Tilfælde sikkerlig være saa faa, at 
de blive uden al Betydning som Forklaring af Knoglernes 
Ophobning. Ved de Betragtninger, jeg nu har søgt at gjøre 
gjældende, har jeg imidlertid ene og alene havt Knogler 
af saadanne Dyr for Øie, som overhovedet kunne antages 
at tjene til Føde for de større Rovdyr, for Exempel Cu- 
tiaer, Pakaer, Capivarer, Navlesviin og Hjorte”). Derimod 
har jeg slet ikke taget Hensyn til de Knogler af Smaadyr, 
saasom Pigrotter, Muus, smaa Pungrotter og flere andre, 
som i visse Huler i forbausende Mængde ere indblandede 
i Hulernes Jordlag. Disse ere ganske vist Levninger af 
et Rovdyrs Maaltider, men Røveren er i dette Tilfælde 
ikke et Pattedyr, men en Fugl. Det er vel bekjendt, 
at Rovfuglene regelmæssig opkaste de ufordøielige Dele 
af deres Føde, saasom Haar. Fjær, Knogler, de haarde 
Dele af Insekternes Hudskelet og andet deslige, sammen- 
”) Dasyprocta, Goelogenys, Hydrochoerus, Dicotyles og Cervus. 
