316 
som det Resultat, hvortil en uhildet Betragtning af Hule- 
knoglerne maa føre os, bekræftes fremdeles ogsaa ved de 
Erfaringer, som Darwin har vundet med Hensyn til den i 
La-Plata-Staternes og Patagoniens Jordlag begravede Fauna, 
som deels synes at være identisk med den brasilianske 
Hulefauna, deels saa lig med den, at der ingen Tvivl kan 
være om begges Samtidighed; thi de store Kjæmpedyr, 
som han opdagede ved Plataflodens Bredder, ved Bahia 
Blanca og Port St. Julian, ere der fundne under Forhold, 
der vise, at de have været samtidige med en Mængde af 
de Muslinger og Snegle, som endnu leve langs Kysten og i 
La-Plataflodens brede Udløb. Endelig har ogsaa den franske 
Reisende Weddels Udgravninger i Tarija-Dalen i Bolivien 
ydet den her fremsatte Mening en yderligere Stytte; thi 
skjøndt disse Udgravninger ikke synes at have været fore- 
tagne efter nogen stor Maalestok eller fortsatte i lang 
Tid, er der dog ogsaa der allerede fundet Knogler af 
et nulevende Bæltedyr (Dasypus sexcinctus) i ufor- 
styrrede Lag sammen med Levninger af store uddøde 
Kjæmpedyr, som ere nærbeslægtede, om ikke identiske 
med dem, hvis Knogler forekomme i de brasilianske Huler. 
Der kan saaledes.ingen Tvivl være om, at den Fauna, 
med hvilken vi idag skulle beskjæftige os, tilhører en i 
geologisk Henseende meget ung Tid, i hvilken ialfald en 
Deel af de nulevende Arter allerede var til, men rigtignok 
levede sammen med talrige fremmede tildeels meget afvi- 
gende og nu forlængst uddøde Former; og hvis man ved en 
Sammenligning med Forholdene i den gamle Verden vil 
søge at komme til en Forestilling om, hvor gamle de ud- 
døde Typer af den brasilianske Hulefauna vel kunne siges at 
være i geologisk Hensende, såa tør man vel antage, at 
den Tid, da de levede, omtrent falder sammen med den 
