336 
Gravigraderne, thi deres Forlemmer vare enten slet ikke 
eller kun ubetydeligt længere end Baglemmerne, deels vare 
Fødderne ikke byggede ganske som Dovendyrenes. Me- 
dens nemlig hos disse høist tre Tæer komme til Udvikling, 
men da ogsaa alle ere eens og alle bære store Kløer, 
havde Kjæmpedyrene flere Tæer, men kun de indadven- 
dende vare forsynede med Kløer; den eller de tvende 
yderste Tæer endte med et knoldformigt Led, som rime- 
ligviis har baaret en noget hovlignende Hornbeklædning. 
Paa de med Kløer forsynede Fortæer kunde Kloledet ikke 
udstrækkes i lige Linie med de første Led; disse Fortæer 
dannede saaledes overordentlig kraftige Hager til at holde 
fast med eller trække noget til sig med, men de kunne, 
paa Grund af Kløernes Form og deres egen ringe Bevæge- 
lighed, ikke håve været synderlig virksomme Gravered- 
skaber, men høijist tjent til at kradse op med i Jorden, og 
navnlig maa det have været Gravigraderne aldeles umuligt 
at træde paa disse Tæer under Gangen, de maae have 
støttet paa Yderranden af Foden og holdt Kløerne bøiede 
indad. Hvad der er sagt om de klobærende Tæer paa 
Forbenene gjælder ogsaa om de samme Tæer paa Bag- 
fødderne, og paa disse sidste vare derhos Mellemfodsknog- 
lerne indleddede påa Fodrodsknoglerne påa en saa forun- 
derlig Maade, at det har været Dyret umuligt at vende 
Fodsaalen mod Jorden, og at det har været nødt til ligesom 
Dovendyrene, om end ikke af den selv samme Grund, at 
støtte paa Fodens ydre Kant. Medens hos de nulevende: 
Dovendyr Halen udvendigt kun viser sig som en ubetydelig 
Knop, var den baade temmelig lang og overordentlig kraftig 
og muskuløs hos alle Kjæmpedyrene; hos nogle, og det 
endda ikke de allerstørste Former, maa den ved Roden 
have havt et Omfang af henimod halvanden Ålen, og det 
