337 
er klart, at den maa have havt en ganske særlig Anven- 
delse; en Snohale eller Klattrehale har den dog neppe 
været; mod at antage den for en slig taler baade Formen 
af Halehvirvlernes Ledflader og den Omstændighed, at un- 
dertiden flere Hvirvler voxe sammen og saaledes end 
yderligere formindske Bevægeligheden, derimod har den 
sikkerlig været anvendt som kænguruernes Hale til at give 
Dyret en fastere Støtte, naar det reiste sig påa Bagbenene 
og i længere Tid holdt sig opreist. Paa de Tegninger — 
selv dem i de allernyeste Værker — som skulle give et 
Slags Begreb om, hvorledes Forverdenens Megatherier og 
Mylodonter vel snarest have seet ud, fremstilles disse Dyr 
stedse med en tyk og grov Pels ligesom de nulevende 
Dovendyr; intet kan imidlertid være urigtigere! Der fandtes 
tværtimod hos Kjæmpedyrene en Begyndelse til en Be- 
pandsring, som har sit nærmest tilsvarende i Skjoldyrenes 
Bugpandser og tilvisse er en saameget mærkeligere Til- 
nærmelse til Bæltedyrene, som den ikke kan siges at led- 
sages af Ligheder ogsaa i andre Forhold. " I det tykke 
af Huden laae der nemlig smaa Beenplader, som hos nogle 
af disse Dyr sluttede sig sammen til en Slags Mosaik, 
hos andre derimod synes at have været leirede uden at 
berøre hverandre, men som i begge Tilfælde rimeligviis 
have gjort Huden, der dækkede dem, vortet og ujævn, og 
højst tilladt den at bære nogle faa spredte Børster, men 
ingenlunde en tæt og laaden Haarbeklædning.  Hvoraf' 
nærede Kjæmpedyrene sig, og hvilken Levemaade førte 
de? I Besvarelsen af det første af disse Spørgsmaal ere 
de Fleste enige; Kjæmpedyrenes Tænder ligne i Bygning, 
Form, Antal og Stilling saameget de nulevende Dovendyrs, 
at der neppe kan være Tvivl om, at disse Dyr have næret 
sig af Blade og Bladknopper ligesom Dovendyrene.  Der- 
