340 
er der et Par andre, saakaldte Scelidotherier, af hvilke 
der forekommer saa talrige Levninger, at Lund vist ikke 
uden Grund har formodet, at disse Dyr i Fortiden netop 
levede og klavrede om paa Kalkklipperne, hvori Hulerne 
findes, og nærede sig af den ejendommelige, men rigelige 
Vegetation, hvormed Klipperne ere bevoxede. 
Pungdyrene spillede omtrent samme Rolle i Fortiden 
som nu. De vare dengang ligesom nu kun repræsenterede 
ved de saakaldte Pungrotter (Didelphis); en Deel af de 
dalevende Arter kunne neppe skjelnes fra de nulevende, 
og der er ikke Spor til, at der dengang skulde have levet 
Pungrotter, som overgik de største nulevende i Størrelse, 
end sige, at der skulde have existeret kjæmpemæssige 
Former. . Denne store Lighed mellem den postpliocene 
Periodes og Nutidens Pungdyr i Brasilien er  forsaavidt 
mærkelig, som den Pungdyrfauna, hvis Levninger ligge 
begravede i Nyhollands Knoglehuler og postpliocene Lag, 
tværtimod har været meget forskjellig fra den, som nu 
har hjemme i denne Verdensdeel, og været rig påa siore 
Dyr, af hvilke enkelte endog kunde maale sig i Størrelse 
med de største Rovdyr, med Tapiren og Næsehornet. 
Kaste vi dernæst Blikket paa Gnaverne, vil man, hvad 
Slægterne angaaer, næsten ingen Forskjel finde mellem Fortid 
og Nutid; kun en eneste lille, til Pigrotterne henhørende 
Slægt har Hulefaunaen havt forud for Nutiden; . alle de 
øvrige Slægter ere repræsenterede i begge Tidsperioder, 
om end rigtignok to af dem, den saakaldte Bæverrotte 
(Myopotamus) og Viscachaen (Lagostomus), hver: re- 
præsenteret i Hulefaunaen ved een Art, nu for Tiden ikke 
længere forekomme i den Deel af Sydamerika, med hvis 
Fauna vi beskjæftige os, men maa søges meget længere 
