303 
forstyrret Betingelserne for, at den gamle Dyreverden 
i sin Heelhed længere kunde trives. Vel er der ikke 
i selve den Deel af Brasilien, hvorom Talen er, paaviist 
Hævninger eller Sænkninger i den omtalte Periode; men 
man kjender ialfald saadanne Begivenheder i Nabo- 
landene; for at nævne et Exempel, såa er en meget 
stor Deel af La-Plata-Landene hævede op over Havet 
i de uddøde Toxodonters , Megatheriers og  Hoplo- 
phorers Tid, og det er vel tilladt at formode, at allerede 
en Omskiften af Hav til Fastland over et saa udstrakt 
Åreal maa have indvirket paa Nabolandenes Clima. — 
Ogsaa den Omstændighed, at en saa overveiende Deel af 
de uddøde postpliocene Dyrearter ere meget store Dyr, 
medens de overlevende ere smaa Former, tyder hen paa, 
at det er i forandrede Naturforhold Grunden til de førstes 
Forsvinden maåaskee snarest tør søges; thi jo større et 
Dyr er, desto større Vanskeligheder har det ogsaa at over- 
vinde i Kampen for Tilstedeværelsen, og desto mere ville 
Forandringer i de ydre Betingelser, hvorunder det lever, 
udsætte dets Bestaaen for Fare. Den fortsatte Tilværelse 
af smaa Dyrearter i et Land, hvor tidligere større Årter 
af de samme Grupper havde hjemme, er, for at benytte 
en Yttring af den berømte Richard Owen, «en Frem- 
toning som den, hvorom den bekjendte Fabel om Egen 
og Sivet. belærer os; de smaa Dyr bøie sig og lempe sig 
under Forandringer, som de store bukke under for«. 
