Blandinger. 
1. Tamme Flagermus. Ogsaa Flagermusene høre 
tilde Dyr, som til en vis Grad kunne tæmmes. Kolenati 
vænnede 4 Exemplarer af den bredørede Flagermus 
(Synotus barbastellus) i,den Grad til sig, al de drak 
af hans Haand, slikkede den og krøb sammen påa den 
for at varme sig; en Hun af den langøredeFlagermus 
(Plecotus auritus) vænnede han til at boe med sig i 
Stue og lade sig fodre med Fluer og Edderkopper. Ogsaa 
Professor Blasius har tæmmet en Vespertilio Nathusii, 
og ;Frauenfeld -har, opfødt ent tvefarvet skod 
color) med Meelorme. Præsten Jåckel havde en »lang- 
øret F.«, som kom flyvende, naar han fløitede, og satte 
sig påa hans Haand for at faae en Meelorm. I det kei- 
serlige Menageri i Schønbrunn var der et Par af Pteropus 
ægyptiacus, somZelebor havde taget hjem med sig og 
som, medens de vare under hans Opsigt og Pleie, kom 
flyvende og salte sig paa hans Haand for at lade sig klappe 
og kløe eller for at faae en Daddel. 
2. Sneppereder i Træer. Som bekjendt ruge 
kun faae Vadefugle — Heirer og Storke — i Træer, de 
øvrige ligesom Strudse-, Hønse- og Svømmefuglene (med 
enkelte Undtagelser saasom Hokkohønsene, Skarverne, 
visse Ænder osv.) paa Jorden. At en Sneppefugl skulde 
ruge i Træerne lyder derimod noget besynderligt og har 
overrasket selv erfarne Ornithologer. Imidlertid. foreligger 
der en lang Række paalidelige Beretninger om, at man 
har tagetden graabenede Sneppes(Totanus ochro- 
pus) Æg og Unger høit oppe — indtil 15 Alen fra Jorden — 
i Løv- og Naaletræer, enten i Reder, som tidligere have 
været benyttede af Egern, Drosler, Skovduer, Tornskader, 
eller i hule Træstammer — dog, som det synes, altid i 
Nærheden af Vand. De tidligere Angivelser, ifølge hvilke 
denne Sumpfugl rugede »i en Fordvbning i Sandet eller 
påa nogle tørre Græsstraa«, ere derfor sikkert urigtige. 
Selvfølgelig maa denne Sneppeart ogsaa made sine Unger, 
men derom mangler der, saavidt os bekjendt, endnu lagt- 
tagelser. 
FE — 
