VII 
stærkere påa disse og udentvivl ogsaa paa Hovedskallens 
Form; undertiden fremtræder det næsten i sin fulde 
Reenhed, som hos den Nyselænder, hvis i London tagne 
Portræt gjengives af Hamilton Smith.”) Det er sand- 
synligviis ogsaa dette Element, man maa tilskrive Haarets 
Tilbøielighed til at krølle sig.… Men det langt overveiende 
Element, idetmindste hos en Deel af denne Befolkning, 
er dog det hvide. For at overbevise sig herom er det 
nok at gjennemblade de Reisendes Atlas'er, særlig dem, 
der høre til Dumont-d'Urvilles og hans Reisefællers 
Værker. 
Det turde her være rigtigt at imødegaae en Indvending, 
som man kunde fristes til at gjøre mod min Betragtning 
af den polynesiske Race og mod den fremherskende Rolle, 
som jeg tilskriver det hvide Element med Hensyn til dens 
Oprindelse. Naar man sammenligner de nysnævnte Teg- 
ninger med de Buster, som Pariser-Museet -besidder, bliver 
en temmelig stor Forskjel En paafaldende. Paa Kobber- 
stikkene have Ansigterne i Reglen langt finere eller ædlere 
Træk, der mere nærme sig den smukke hvide Raceform, 
end Busterne. Man kunde fristes til at troe, at Maleren 
har bjulpet paa Ligheden og forskjønnet Naturen, hvilken 
Afstøberen var tvungen til strængt at gjengive. Man maa 
imidlertid legge Mærke til, at den Første hår ladet Landets 
Åristokrati sidde for sig, hvilket ikke har villet underkaste 
sig Behandlingen ved Afstøbningen, der altid er piinlig og 
lidt afskrækkende. Afstøberen har altsaa kun kunnet søge 
sine Modeller blandt den lavere Klasse,' der offrer sig til 
de sværeste Arbeider, Nu er det, i Oceanien saavelsom 
") Han havde gjort Reisen til Europa udtrykkelig for at gjøre sig 
bekjendt med de europæiske Kunster og berige sit Fædreland 
dermed. (H. Smith, The natural history of the human species). 
