XX 
De af Crawford fundne Tal stemme iøvrigt kun 
lidt overeens med en Omstændighed, som La Perouse 
beretter, og som med stor Uret er bleven glemt af alle 
dem, der have taget fat paa dette Spørgsmaal. Med 
Hensyn til Samoaøernes Beboere udtrykker han sig saa- 
ledes: »En ung Tjener, der var født i Provindsen Tagayan 
»paa det nordlige Manila, forstod og forklarede os den 
»største Deel af Øboernes Ord.» Der-er, som man seer, 
her kun Tale om Ordforraadene af eet af Philippinernes 
Sprog og een polynesisk Dialekt. Men for at den unge 
Tagaler saaledes skulde kunne tjene som-Tolk ved det 
første Møde, maatte tilvisse disse Ordforraad stemme 
særdeles meget overeens”). 
Efter det Foregaaende at dømme skulde det synes, 
at Sprogslægtskabet tiltager i samme Forhold, som den 
geographiske Afstand aftager, og maåaskee kunde man 
fristes til at antage, at de ovenomtalte fælles Ord ere 
fremmede for Sprogets Grundlag og indførte ligesaavel 
som de engelske Ord. Dette er virkelig ogsaa GCraw- 
fords Mening, og, idet han saavidt muligt fastholder 
de to Racers Adskillelse, forklarer han Lighederne i det 
malaiske og polynesiske Ordforraad ved et eller andet 
Skibbrud eller ved Uheld paa Havet. Men bortseet fra, 
at denne Forklaring vanskeligt vilde passe til en saa stor 
Lighed, som La Perouses lagttagelse forudsætter, saa 
vilde, dersom det var saa, Overeensstemmelsen standse 
dermed, og den vilde ikke berøre Sprogets Grundbygning. 
Nu er det derimod især i Grammatiken, at de polynesiske 
Sprog nærmer sig til de malaiske, og alle Philologer ere 
”) Oversætteren skal her bemærke, at han og hans BReisefæller ved 
den første Berøring med Havajerne fandt Ligheden mellem disse 
og Tagalerne paa Manila overraskende stor. 
