XXI 
enige i, i denne at see Sprogets vigtigste Deel, det er 
paa dette Slægtskabstegn, at de støtte Sammenstillingen 
af alle de malaisk-polynesiske Folkeslags Sprog til en 
eneste Familie. 
Saaledes fører Sprogforskningen i Overeensstemmelse 
med lagttagelsen af det legemlige Præg til i disse Folke- 
slag kun åt see een stor Afdeling af Menneskeheden. 
Undersøgelsen af Sæder og Skikke fører til samme Slut- 
ning. Rienzi, der selv har besøgt de fleste af de paa- 
gjældende Egne, udtaler sig med Hensyn til den Ø, der 
allerede har ydet os saa mange Lighedspunkter, paa føl- 
gende Maade: »Vi ville ikke slutte dette Kapitel om det 
»endnu lidet bekjendte Timor, uden at gjøre opmærksom 
»paa flere af de Indfødtes Skikkes overraskende Overeens- 
»stemmelse med forskjellige polynesiske Stammers og 
»maaskee med nogle af Australlandets. De mærkværdigste 
»ere Tatueringsmaaden, Maaden at hilse paa ved at trykke 
»Næserne imod hinanden, Ombytningen af Navn med den 
»Fremmede, som man vil gjøre til sin Ven, Æltningen 
»af Legemsdelene som Helbredelsesmiddel, Fladtrykningen 
»af Børnenes Næser, Hanget til at farve Haarene røde og 
»andre Skikke.» Men det er ingenlunde vor Hensigt at 
slaae den malaiske og den polynesiske "Race sammen til 
een. De ere rigtignok udsprungne af de samme Grund- 
bestanddele; men Forholdet, hvori disse have bidraget, 
har vexlet. Paa de indiske Øgrupper aabenbare disse 
Forskjelligheder sig fra Ø til Ø, fra Kysten til det Indre, 
fra Sletten til Bjergene. Paa Sydhavsøerne have de næsten 
fuldkommen eensartede Livsbetingelser og særegne Om- 
stændigheder påa eengang paatrykket Beboerne større 
Eensartethed i alle Henseender og tillige særegne Eien- 
dommeligheder. Desuden have hos Polynesierne, der 
