XXV 
kræve mere Omhu. Ålle Reisende have med Rette rost 
Frugt- og Kjøkkenhavernes fortræffelige Vedligeholdelse, 
men intetsteds omtales Noget, som nærmer sig de Van- 
dingskanaler og andre store Agerdyrkningsarbeider, der 
ere udførte af Nycaledoniens Negere”). 
Kogekonsten, som man ellers er tilbøjelig til at be- 
tragte som en af den fremskredne Civilisations Forfinelser, 
var langtfra at være fremmed for idetmindste en Deel af 
Polynesiens Folk. Mariner beretter, at man paa Tonga- 
tabu kjendte idetmindste 30—40 forskjellige Retter, alle 
med deres særegne Navne. Af de forskjellige Tilbere- 
delsesmaader erindre vi blot om en, som man har fundet 
i Brug overalt, og som naaer tilbage til Indvandringens 
Tid. Den bestaaer i at grave et Hul, hvori man tænder 
et Baal, der opheder Væggene og med det Samme gløder 
en Deel Stene. Naar Brændet er fortæret, feier man 
Asken og Kullene ud, lader et Lag glohede Stene tilbage 
paåa Bunden, hvilke man bedækker med store Blade, og 
lægger herpaa Kjødet eller Plantestofferne, man vil tillave. 
Herpaa kommer et nyt Lag af Blade, saa et Lag glohede 
Stene, og endelig bedækker man det Hele med den ud- 
gravede Jord. Efter temmelig kort Tids Forløb er Kog- 
ningen eller. Stegningen færdig, og de saaledes tilberedte 
Spiser ere efter alle Reisendes Udsagn fortræffelige”). 
") Sammenlign dog næstforegaaende Anm. (0. A.). 
+) Overs. kan efter. egen gjentagen Erfaring ikke noksom prise de 
saaledes tilberedte Spisers Mørhed, Saftighed og Velsmag. De 
til stadigt Brug indrettede Jordovne ere tæt og regelmæssig 
brolagte med Smaastene.  Fødemidlerne indvikles i Bananens 
eller Taroens store Blade, og skal et større Dyr, som et heelt 
Sviin, steges, lægges der større glohede, i Blade indhyllede Stene 
ind i Jordovnen tilligemed Brødfrugter, Taåroknoller, den spinat- 
agtige unge Top af Taroen eller deslige. Overs. har ikke seet 
