XXVIII 
Polynesierne vare, som bekjendt, en meget krigersk 
Race. Da den ene Stamme låae i uophørlig Kamp med 
den anden, havde de bragt det temmellg vidt i Befæst- 
ningskunsten; men dog var det yderst sjelden at de udsty- 
rede deres Forskandsninger med Mure. Porter har rigtig- 
nok fremhævet et Værk af denne Art, som var bestemt 
til at spærre Indgangen til en Dal, og som han var nødt 
til at omgaae for at gjøre sig til Herre over denne. Men 
i Almindelighed bestode Fæstningsværkerne i dybe Grave, 
ved Randen tæt besatte med uhyre Pallisader og dækkede 
ved store Forhøininger, der som Taarne hævede sig især 
over Indgangene. Denne Art Befæstninger, som erindre 
om de malaiske Folks og især om Dayakkernes, var især 
udviklet paa Nyseland. Her reiste de befæstede Lands- 
byer (Pah) sig stedse paa et steilt Bjerg eller påa et 
Forbjerg, der beherskede Havet og Strandbredden. Man 
tildannede de naturlige Skrænter saaledes, at de bleve 
fuldkommen ubestigelige, og det Øvrige var inddeelt i 
Trappeafsætninger, der hver udgjorde en afsluttet For- 
skandsning, og som beherskede hinanden. Paa Toppen 
stod, hvad man kan kalde Citadellet. Cook, der paa sin 
første Reise i det Enkelte undersøgte en af disse Pab'er, 
fortæller, at den var omgiven af en dobbelt Grav af 24 
Fods Dybde fra Brystværnet af, og beskyttet ved en tre- 
dobbelt Række af omtrent 10 Fod høie Pallisader.  For- 
høiningerne, der beherskede Adgangene, vare 20 F. høie, 
10 F. lange og 6 F. brede. Man indseer, at saadanne 
Forsvarsværker vare vanskelige at tage med Storm, og selv 
Englænderne have i deres nyere Krige med Maorierne ofte 
maattet skride til en regelmæssig Beleiring af deres Pab'er. 
af Steenblokke byggede Beholdere, hvori de Havajiske Høvdinger 
opbevare deres Forsyning af levende Fisk. (0. A.). 
