XXXII 
Hvilken Aarsag har kunnet fostre den Tanke åt 
mætte sig med sine Brødres Kjød, opflamme den elier 
dæmpe den? Man kan give et idetmindste sandsynligt Svar 
paa dette tredobbelte Spørgsmaal. At Menneseæderiet ofte 
har havt sit Udgangspunkt i fordærvede religiøse Fore- 
stillinger, bevidnes af en Mængde Folkeslags Historie. » At 
dette idetmindste tildeels har været Oprindelsen til Kan- 
nibalismen i Polynesien, synes beviist ved de Spor, der 
vare tilbage deraf i Tahitiernes Gudsdyrkelse; Handlingens 
Billede var bevaret der, hvor selve Handlingen var op- - 
staaet. Pater Mathias, der har opholdt sig flere Aar 
paa Marquesasøerne, troer endog, at Brugen af Menneske- 
kjød udelukkende var knyttet til religiøse Forestillinger. 
Ærgjærrighed, Overtro, Hævngjærrighed og Ønsket at 
indgyde Skræk havde udentivivl her som andetsteds for- 
enet sig med Gudsdyrkelsen om at give en oprindelig be- 
grændset Skik større Udstrækning. Ved at fortære sin 
Fjende vilde man tilintetgjøre ham med Sjæl og Legeme, 
medens man tillige troede at arve de Egenskaber, der 
havde gjort ham frygtelig; men til disse Grunde, som 
man kan gjenfinde hos flere Folk, kom udentvivl endnu 
en: Mennesket er et altædende Væsen, for at ernære sig 
behøver det afvexlende Kost og især Kjød. Nu var paa 
de smaae og lave Øer Fiskeriet lidet rigeligt, Kokos- og 
Brødfrugttræet nærede næsten alene Beboerne; paa Ny- 
seland, hvis barske Klima kun lader et ringe Antal Næ- 
ringsplanter voxe af sig selv, og hvor Jagten formodentlig 
altid kun har budt meget faae Hjælpekilder”), maatte Tran- 
”) Owen og Hochstetter have meent, at Menneskeæderiet først 
har udviklet sig efter Udryddelsen af de store kortvingede Fugle; 
men Thomson bemærker med Rette, at Menneskekjød aabenbart 
aldrig var blevet regnet med som et stadigt Næringsmiddel. Jeg 
