XXXIX 
den borgerlige Tabu's Vedkommende; men Exempler savnes: 
ligesaalidt paa den religiøse Tabu, selv hos Racer, der 
staae Polynesierne fjernest. Svinet er tabu for Jøder og 
Muhamedanere; Kjød er tabu for Katholikerne i Faste- 
tiden; et Nonnekloster er tabu for Mandfolk og omvendt 
0. s. v. Mose Love ere i mange Ting en Tabu-Lovbog, 
hvori man vilde gjenfinde en Mængde Træk, som af de 
Reisende ere betegnede som eiendommelige for Polynesien. 
Endelig var Middelalderens Bansættelse en sand Tabu. 
Tabu'en er altsaa i sit Grundvæsen ikke en saa ude- 
lukkende polynesisk Indstiftelse, som man har troet. 
Disse Folks Samfundsordning stod paa forskjellige 
Udviklingstrin. De lave Koraløers Beboere, der i denne 
Deel af Verden stode paa det dybeste Trin, have frembudt 
de Reisende en Tilstand, der synes meget nær ved Anarchi. 
Saavidt som man har kunnet see, ere Høvdingerne her 
næsten uden Magt, og have formodentlig ingen virkelig 
Myndighed undtagen i Krigstilfælde"). 
Paa de høie Øer i de store Grupper, der forholdsviis 
vare blevne Sædet for en vis Civilisation, var Samfunds- 
ordningen- temmelig indviklet. Her har man overalt truffet 
Høvdinger med en til alle Tider anerkjendt Myndighed, 
og i alle Reisebeskrivelser er der Tale om Konger. 
Imidlertid er der intet Spørgsmaal om, at Lehnsmagten, 
mere eller mindre gjennemtrængt af Theokratiet, beher- 
skede den monarchiske Magt. Egentlig er denne først 
virkelig optraadt efter Europæernes Ankomst. Nogle ær- 
gjærrige og dygtige Høvdinger forstode til deres egen 
7) Beboerne af Savage-Island, imellem Tonga- og Cooksøerne, skildres 
af alle dem, der ere komne i Berøring med dem, som frem- 
bydende det meest afskrækkende Billede af ustyrlig Vildhed. De 
gaåe endog fuldkommen nøgne, uden det ellers for Polynesierne 
almindelige Lændebind. (0. A.). 
