XLVII 
anlagde Åreoierne Sorg paa den Tid, der i disse Egne 
svarer til Efteraarsjevndøgn, hørte op med alle offentlige 
Ceremonier og tråk sig tilbage til deres Hjem for at be- 
græde Oros Fraværelse. Først ved deres Foraarsjevndøgn 
begyndte de igjen deres Fester (Moerenhout). 
Åreoiernes Samfund var ikke-særegent for Polyne- 
sien, Man har gjenfundet det paa Marianerne, hvor de 
indviede bære Navnet Uritoi og paa Festdagene optræde 
under en symbolsk Fane. Ogsaa der synes den groveste 
Vellyst at være Samfundets Formaal; men man vilde uden 
Tvivl ogsaa der, ligesom paa Tahiti, kunne finde, at et 
alvorligt Grundlag skjuler sig under et oprørende Ydre. 
3. Religiøse Eiendommeligheder. ÅAreoiernes 
Fester og Mysterier udgjorde en Deel af den offentlige 
Gudstjeneste; men de vare dog ikke eet med denne, lige- 
saalidt som de Indviedes Lære var Alles Religion. Denne 
var meget mærkværdig og havde en meget indviklet My- 
thologi, hvori de reneste og meest ophøjede Tanker vare 
forbundne med den groveste Overtro. 
Allerede før Moerenhout, der ved et langvarigt 
Ophold paa Sydhavøerne var bleven indviet i mange hidtil 
ubekjendte Enkeltheder, havde flere Reisende bemærket, at 
man i hele Polynesien anerkjendte en Guddom, hvis over- 
alt eensartede Navn kun afvexlede efter Dialekternes Krav. 
Taaroa, Tangaroa, betragtedes næsten overalt som alle 
de andre Guders Fader og Overhoved”). Udentvivl naaede 
7”) I de af Sir George Gray samlede nyselandske Skabelsessagn er 
Tangaroa kun en af de 6 første Guder, Rangis”) og Papas 
+23) Disse Navne staae kun i en tilsyneladende Modstrid mod den ovenomtalte Regel, 
at enhver Stavelse høist bestaaer af een Konsonant efterfulgt af en Vokal; ng 
er Europæernes Betegnelse for en eneste Nasallyd i Begyndelsen af Stavelsen. 
Roa, eller Loa, betyder stor. (0. A.). 
