LXIII 
II. Polynesiernes Oprindelse og Vandringer. 
Ved første Betragtning synes det umuligt, at Menne- 
sker, der neppe have forladt Vildhedens Tilstand, som 
ere blottede for vore høit udviklede Hjælpemidler, frem- 
mede for vore dybe astronomiske Kundskaber, som hverken 
kjendte Kompasset eller noget andet af de Instrumenter, 
som lede vore Skibes Fart, kunne have tilbagelagt de 
Hundreder af Mile, som adskille de paa det uhyre Ocean 
adspredte Øer og Øgrupper. Man har ikke undladt at 
fremstille disse Vanskeligheder som uoverstigelige. Man 
har især gjort gjældende, at de herskende Vindes og 
Strømmes Retning skulde frembyde en uovervindelig 
Hindring for enhver Udvandring, der udgik fra Asien. 
Vi skulle vise, at disse Indvendinger hidrøre fra en 
ufuldstændig Kundskab til Forholdene, saavelsom fra en 
meget unøiagtig Vurdering af de paagjældende Folks Kund- 
skaber og Hjælpemidier. Alligevel maatte det Beviis, der 
hentedes fra Havets og Luftens store Strømninger, fore- 
komme meget alvorligt førend de Fremskridt, vore Kund- 
skaber nylig have gjort i denne Retning. Vistnok gjen- 
nemstrømmes Størstedelen af det polynesiske Omraade af 
Passatvinden og den store Ækvatorialstrøm; begge gaae 
undlades sædvanlig den tidligere brugte Indgnidning af Huden 
med Olie, sikkert et af de ypperligste Beskyttelsesmidler mod 
pludselige Veirforandringer. 
Paå Nyseland ere hvide uldne Sengetepper blevne den gjen- 
nemgaaende Klædning, og disse gjennemblødes let i det regnfulde 
Klima. Paa de Havajiske Øer har jeg ofte seet Kanakerne. (de 
Indfødte) spadsere omkring i det brændende Solskin, … stolte ved 
at bære en tyk Matrospjækkert. Naar da en kold Regnbyge kom 
farende ned gjennem Bjergkløfterne, blev den dyrt erhvervede 
Skat hurtig trukken af og indhyllet i Blade, medens det nøgne 
sveddryppende Legeme blev udsat for det umilde Veir. Ogsaa 
hører Gigt til de allersædvanligste Onder, (ORÆ) 
