LXXIX 
undtagen Nyseland og de Havajiske Øer. Til Gjengjæld 
finder man der Fiji-Øerne, der ikke høre til det egentlige 
Polynesien, men danne en Overgang imellem dette og 
Melanesien. Man erkjender tilvisse, at dette Kaart ikke 
er optaget af en af vore Hydrographer; men dog ere Af- 
standene og Forholdene saaledes angivne, at man som 
oftest kan bestemme, ikke blot Grupperne, men ogsaa de 
enkelte Øer. En kortfattet Beskrivelse, skreven efter 
Tupaias Diktat, ledsager enhver Øes eller Gruppes Navn 
og fuldstændiggjør vore Forestillinger om de Begreber, 
som kyndige Tahitiere besade om dette Oceanien, som 
Europæerne neppe havde begyndt at lære at kjende. 
At Tupaias Kaart har været en ægte Prøve paa Po- 
lynesiernes geographiske Begreber, og at disse vare såa 
nøiagtige, som de kunde være hos et Folk, der var blottet 
for videnskabelige Instrumenter, er det ikke mere tilladt 
at tvivle om. Mere end Halvdelen af de Øer og Grupper, 
der findes derpaa, vare ubekjendte for Cook og hans 
Reisefæller. Europæerne vilde ikke håve kunnet levere 
saa udstrakte Angivelser; ja de, som de leverede om de 
af dem nys opdagede Øer, tjene endog kun til at indføre 
betydelige Feiltagelser eller, rettere sagt, en beklagelig 
Forvirring i den indfødte Høvdings Arbeide. Deres ufuld- 
komne Kundskab til Sproget havde bragt dem til at antage 
Nord for Syd, og i det af Forster leverede Stik er der 
vendt op og ned paa hele Kaartet. Idet de gik ud fra 
denne falske Forestilling, angave de desuden for Tupaia 
efter de Opdagelser, de havde gjort i Marquesas- og 
Pomotu-Archipelet, Rettelser, som Tahitieren, overtydet 
om sine Modsigeres Overlegenhed, troede sig nødt til at 
anerkjende. Naar man vil bedømme Tupaias Arbeide, 
maa man altsaa derpaa udføre de Rettelser, der ere blevne 
