LXXXII 
et vildt Folks største Ærgjærrighed er at være Børn af 
deres Jordbund; Erobrerstoltheden kommer først i anden 
Række. Man kan troe den paa hans Ord, der tilstaaer, 
at han er fremmed i det Land, han beboer, især naar 
han erkjender, at Bosættelsen har fundet Sted uden Kampe. 
Et endnu vigtigere Sagn er det om Waiapu og 
Pontini, der beretter, hvorledes og af hvem Nyseland 
blev opdaget og befolket. Pontini og Waiapu ere 2 
Stene, den ene af graa Jade, den anden af Obsidian”), 
hvilken sidste tjente til Bearbeidelsen af hiin. Disse vare 
sikkert uvurdeerlige Skatte, maaskee Talismaner, thi man 
gjør hinanden dem stridig med væbnet Haand, Nga- 
hue, Pontinis Eiermand, beseires og søger forgjæves Til- 
flugt i et fremmed Land. Heftig forfulgt beslutter han at 
opsøge et Sted, hvor han og hans Skatte kunne være i 
Fred. Han naaer Nyseland og flakker om fra Sted til 
Sted paa dets Kyster, men vender endelig tilbage til Ha- 
vaiki, medbringende en Deel Jade, han har fundet, og 
hvoraf han forfærdiger to Øxer og Øre- og Halssmykker. 
Sagnet nævner ved Navn alle disse Gjenstande, hvoraf 
nogle ere opbevarede til vore Dage. Øresmykket forsvandt 
1846, den ene Øxe gik først endnu senere tabt for sine 
sidste Eiere, hvis Navne anføres. 
Ved sin Tilbagekomst fandt Ngahue Havaikis Be- 
boere indviklede i en almindelig Krig. Lokkede ved hans 
Beskrivelser besluttede nogle af dem at udvandre til det 
”) Obsidian er en mørk, glasagtig Lava, der lader sig kløve i 
særdeles skarpe Former og derfor. er vel skikket til at danne 
Vaaben og skjærende Redskaber af. Den blev ligeledes almindelig 
anvendt dertil af de gamle Mexikanere. (0. A.). 
””) I det Følgende udelades en Mængde i og for sig interessante 
Enkeltheder af Sagnet, der ikke have særlig Betydning for vort 
Hovedemne. (0. A.). 
