LXXXVI 
Det sidste Tilfælde, man har Hjemmel for, gaaer tilbage 
til 1843, og selv i Krigene for deres Uafhængighed. have 
Maorierne vel lemlæstet og forhaanet de engelske Offi- 
cerers Lig, men ikke fortæret dem. 
En anden Sang tilskriver Høvdingen Kupe Æren for 
Nyselands Opdagelse. Denne, der havde maattet forlade 
Havaiki paa Grund af Mord og Kvinderov, vendte imidlertid 
tilbage dertil, men traf der en anden Høvding, Turi, 
ifærd med at drage bort. Turi havde dræbt og spiist 
Ypperstepræstens Søn til Hævn for et af sine Venners 
Børn, der var blevet behandlet paa samme Maade af 
Ypperstepræsten, fordi det havde snublet og var faldet 
over hans Huses Dørtærskel”). Efter Kupe's Angivelser 
naaede Turi Nyseland. Sagnet har opbevaret nogle Enkelt- 
heder ved denne Indvandring, der ere meget vigtige, idet 
de vise, hvorledes flere Dyr- og Plantearter ere indførte 
påa Nyseland. Kupe havde paa de af ham opdagede 
Øer kun fundet to Arter af Fugle men Turis Venner 
i%), 
»lagde i hans Kano Batater og Kjærner af Karaka-Træets 
»Frugt, for åt han kunde saae dem, og desuden nogle 
»levende Rotter, gode at spise, indesluttede i Æsker, og 
»nogle tæmmede graae Pappegøier. De føjede dertil nogle 
»store Vandhøns og flere andre kostbare Sager«, + Paa 
Grund af Forsinkelse og Uheld paa Reisen »besad Turi 
»ved Ankomsten kun 8 Batater;: men han delte. dem i 
»et stort Antal Stykker, hvilke han hver for sig nedlagde 
»i Jorden, og, da de spirede, helligede han Stedet ved 
”) Dette var et af de ulykkeligste Forvarsler. 
”) Som bekjendt havde Nyseland dog en meget anseelig Fuglefauna, 
medens Pattedyrene vare indskrænkede til en Flagermuseart. 
(0. A.). 
