LXXXIX 
Dog kan man af de omtalte Kilder uddrage nogle be- 
stemte Slutninger og nogle sandsynlige Gisninger. Først 
er det øjensynligt, at de af Havaikierne paa Nyseland fore- 
fundne Mennesker vare meget lidet talrige, eftersom kun 
en eneste Høvding synes at være kommen i Berøring med 
dem. Dersom de andre, ligesom Manaia, havde bemæg- 
tiget sig et allerede beboet Land, vilde Sagnet ikke have 
undladt at omtale denne Erobring som en Hæder. Det 
meget ringe Tal af de første Beboere maa bringe til al- 
deles at afvise Tanken om en af Jordbunden udsprungen 
og endog om en for lang Tid siden indvandret Befolkning. 
Det er aabenbart, at disse foregivne Indfødte selv maae 
have været Fremmede, som vare ankomne for kort siden 
og ikke havde havt Tid til at formere sig. Hvem vare de 
da? Hvorfra vare de da komne? De lavere Maori-Klassers 
legemlige Eiendommeligheder gjøre det muligt at svare 
herpaåaa næsten med Vished; de bære undertiden et ube- 
strideligt Præg af en stærk Overvægt af Negerblod. Vi 
have nu seet, at Havstrømme, der komme fra det af sorte 
Racer beboede Nyholland og Tasmanien, dreie sig hen- 
imod Nyselands Kyster. Der vilde intet Besønderligt være 
i, at nogle Kanoer med Melanesiere vare blevne drevne 
ud påa aaben Sø og revne med til de samme Kyster, 
hvor den polynesiske Race snart efter skulde lande. Høist 
sandsynligt have nogle ÅAustralnegerstammer først bosat 
sig i disse hidtil øde Egne, og ere derpaa deels blevne 
udrøddede, deels gjorte til Slaver”) og lidt efter lidt sam- 
mensmeltede med det nye Samfunds laveste Klasser. Saa- 
ledes opstode udentvivl disse Mennesker med: meget mørk 
”) Slaverne vare fordetmeste Krigsfanger og bestemte til tidligere 
eller senere at slagtes og spises af deres Herrer. 
