XG VIII 
de dem til til Fordeel for sig at dyrke den erobrede Jord, 
og gjorde dem til. stavnsbundne Trælle.  Saaleces for- 
klares Tilværelsen paa Tongåøerne af Livegenskabet”), 
en Indretning, der ellers intetsteds findes i Polynesien. 
[Forfatteren antager efter et andet af Mariner optegnet Sagn, 
at Tongaøerne allerede forud for disse to Indvandringer have modtaget 
Beboere umiddelbart fra de malaiske Øer. Efter dette Sagn vare 
omtrent 200 af Burotus lavere Guder, som vare begjærlige efter at 
see det nysopdukkede, endnu ubeboede Tonga, påa en stor Kano 
dragne derhen. Stedet behagede dem saameget, at de besluttede at 
blive der, og de toge deres store Kano i Stykker for at bygge flere 
mindre deraf. Faa Dage efter forfærdes de ved et Par Dødsfald, og 
inspireret af en af Burotus store Guder, forkynder En af dem, at 
Gudernes Høvdinger havde besluttet, at, eftersom de havde indaandet 
Tongas Luft og spiist dens Frembringelser, skulde de selv og Alt 
omkring dem være Død og Forkrænkelighed underkastede. Dybt ned- 
slagne ved denne Dom bygge de en ny Kano, og nogle af dem ind- 
skibe sig i Haab om at naae tilbage til Burotu og med den Hensigt, 
hvis Foretagendet lykkedes, at afhente deres Staldbrødre. Men for- 
gjæves søgte de at naae Gudernes Land, og bedrøvede maatte de 
vende tilbage til Tonga. 
I dette Sagn er der altsaa ikke Tale om nogen Mellemstation. 
Desuden troer Forf. herefter lettest at kunne forklare Tui-Tongå'ens 
og andre Høvdingers aandelige Overhøihed. Disse Gudernes Æt- 
linge skulde være de første Nybyggerhøvdingers Efterkommere, som 
endnu æres påa Grund af deres Herkomst, men ere berøvede den 
verdslige Magt, der næsten ganske er gaaet over til deres Forfædres 
Overvindere, Flygtningerne fra Fijiøerne). 
Saaledes befandt der sig to Kolonier grundlagte i 
Sydhavets vestlige Udkant, lidt forskjellige fra hinanden i 
visse Henseender, skjøndt begge sammensatte af mere 
eller mindre rene malaiske”) Bestanddele. Det er dem, 
”) Trællene udgjøre paa Tongaøerne en egen Klasse, under Navnet 
Tua, og kunne ikke hæve sig fra denne Stilling. 
Man erindre, at her ikke menes de egentlige Malaier, men et af 
de Folkefærd, som slutte sig til disse, medens de mere end de 
nærme sig til den hvide Race. Det er ogssa i disse Egne, og 
særligt i Omegnen af Timor, at Gaussin har fundet de Sprog, 
der nærmest knyttede sig til de polvnesiske. Han mødes saa- 
ledes ganske med Earle. 
xx 
ms 
