CX 
- 
Hungersnød”), hvis Anfægtelser den udentvivl undertiden 
har følt?" Da ' bleve'"de' 'Reisende” til Fremmede "som 
man maatte føde; undertiden indfandt de sig som Flygt- 
ninger, der med væbnet Haand søgte et' nyt Fædreland. > 
Mistillid og fjendtlig Stemning maatte træde istedetfor det 
oprindelige Sindelag”). Samkvemmene bleve som Følge 
deraf sjeldnere, eller ophørte ganske; imellem 'de fiernest 
liggende Punkter glemtes de gamle Forbindelser, og kun 
Sagnene opbevarede Beviset paa det fordums Broderskab. 
4. Tidspunktet for Vandringerne. Kings- 
mill- Gruppens Historie indeslutter endnu en Lære og 
leder -os til at undersøge et sidste Spørgsmaal. Hale 
bemærker med Rette, at denne Overleverings simpelt 
og bestemt affattede Enkeltheder ikke tillade at an- 
tage, at Befolkningen af disse -Øer naaer tilbage til et 
meget fjernt Tidspunkt.  Indbyggerantallet paa en Tid, 
der kun ved et Aarhundrede er adskilt fra vor, fører til 
samme Slutning. Den påagjældende Gruppe er særdeles 
frugtbar. Banabeerne havde medbragt Taroen, Samo- 
”) De polynesiske Øer ere forskjellige Gange blevne hærgede af 
Hungersnød.  Sagnene bevare Mindet om nogle Tilfælde, og i 
vort Aarhundrede har den raset over næsten hele denne Øverden, 
især paa Marquesas (1822—23). Man aad hinanden op af Nød 
og Trang, og samtidig udbrød der Sygdomme, som anrettede 
frygtelige Ulykker blandt Indbyggerne. Nogle Forfattere have i 
denne Landeplage seet en af Aarsagerne til Indbyggerantallets 
Formindskelse.. Remy har bestridt denne Mening, idetmindste 
hvad de Havajiske Øer angaaer. 
”) Paa Opdagelsernes Tid var det, naar Fremmede landede paa en 
Ø, Regelen, at man tog deres Vaaben, Aarer og Seil fra dem, 
forbeholdende sig at tilbagegive dem ved Afreisen, og det under- 
tiden med Renter. Denne Skik forklarer, at Europæerne,, der 
ikke kjendte den og ikke vilde underkaste sig den, undertiden 
bleve angrebne endog af de gjæstfrieste Befolkninger, f. Ex. af 
Tahitierne, 
