CXIV 
lægger de Udsagn, der udgjøre det genealogiske Digts 
Vers. Ethvert af dem kan nemlig betragtes som frem- 
stillende enten en Regjering eller en Slægtsfølge. Des- 
uden have nogle Høvdinger af en Forfængelighed, hvorpaa 
man ogsaa andetsteds end i Polynesien finder Exempler, 
iblandt deres Forfædre opstillet et vist Antal af Guddomme, 
Slægtregistrene maae altsaa forkortes med et vist Antal af 
Slægtsfølger eller Regjeringer, hvilket medfører en ny og 
temmelig væsentlig Grund til Usikkerhed. 
Selv om man imidlertid tager Slægtregistrene i deres 
videste Betydning og betragter hvert Vers som svarende 
til en” Slægtsfølge; og naar man som i Europa tildeler 
enhver saadan en Varighed af 30 Aar, og naar man en- 
delig optager som virkelige Forfædre de aåabenbart fabel- 
agtige Væsener, hvorfra de ædleste Polynesiere gjøre Krav 
påa at nedstamme, saa er det meget langt frå, at man 
overskrider Grændserne for den ligefrem historiske For- 
tid. Saaledes lod paa Nukahiva Kapitain Porters Ven 
Gattaneva Tidspunktet for hans Forfædres Ankomst fra 
Vavau kun gaae 88 Slægtsfølger tilbage. Dette Tal vilde 
bringe os 2640 Aar tilbage i Tiden. Da nu Porters 
Togt fandt Sted i 1813, saa vilde det hensætte den paa- 
gjældende Begivenhed til Aar 827 før vor Tidsregning. 
Paa samme Maade vilde de efter indfødte Kilder af Hale 
og Jules Remy meddelte Stamtavler over Kamehame- 
haåerne”), de havajiske Konger, hensætte de første Ny- 
byggeres Ankomst fra Tahiti til Havaji henholdsviis til Aar 
170 og 412 før vor Tidsregning. Man seer, at disse Tids- 
angivelser ikke have noget Afskrækkende. Men disse ha- 
vajiske Stamtavler ere aabenbart i deres Begyndelse fabel- 
”) Udtales ligesaavel: Tamehameha. (OFAD: 
