CXV 
agtige; man seer deri Guddomme af forskjellig Rang, 
personliggjorte Ideer, gjentagne Inkarnationer af den samme 
Gudinde optræde som Stamforældre til de havajiske Kon- 
ger. Idet disse Sagn, der gaae tilbage til Marquesas- 
øerne, Tahiti, Samoa eller til Tonga, endnu engang vidne 
om disse Folks Raåace- og Stamfællesskab, udstrække 
de Listen over Kamehamehas Forfædre udover Sand- 
hedens Grændser. Hale troer ogsaa at maatte bortskjære 
22 Slægtsled, hvorefter Havajis første Bebyggelse ved 
Polynesiere vilde falde herimod Enden af det dte Aar- 
hundrede. Ved at anvende den samme Rettelse paa 
Remy's Beregning vil man stige tilbage til henimod Mid- 
ten af det 3die Aarhundrede. Antage vi endelig, at Gat- 
tanevas Slægtregister maa underkastes en lignende Ret- 
telse, vilde Tonganernes Ankomst til Marquesasøerne falde 
omtrent halvandet Aarhundrede før vor Tidsregning. 
Det forekommer mig nødvendigt endnu at formindske 
"disse Tal. Versene i de genealogiske Sange fore- 
stille efter al Saåandsynlighed ikke Slægtsfølger, men 
Regjeringer, om man tør udtrykke sig saa. Remy har 
ogsaa for de havajiske Øer og Thomson for Nyse- 
land taget dem i denne Betydning. Den første har hen- 
holdt sig til en indfødt Forfatter”), som havde indviet sit 
hele Liv til at studere sit Fødelands Historie; den anden 
kom til sin Mening efter en omhyggelig retslig Under- 
søgelse af flere af disse Aktstykker, hvor det gjaldt om 
at afgjøre Eiendomsstridigheder. 
For tilnærmelsesviis at angive Tiden for Vandringerne, 
maa man alisåa ansætte en Middelvarighed for: ;hver af 
”) Navika eller David Malo, død 1853, Hovedforfatteren af Ka 
Mulelo Havaji (de Havajiske Øers Historie), forfattet og trykt 
af de indfødte Elever af den store Skole i Lahainaluna. 
8= 
