CX VII 
naae tilbage til de første Aar af det- 15de Aarhundrede. 
Hermed stemmer ogsaa det Resultat, Thomson har faaet 
ud af flere Høvdingslægters Stamtavler”). 
Hvad Tahitis Bebyggelse angaaer, da kunne vi mod 
Hales Ansættelse, der aldeles beroer paa Gisning, sætte 
et Vidnesbyrd, der ikke er mindre bestemt end de nævnte, 
nemlig Slægtregisteret over Rajateas gamle Konger, 
Pomare's Forfædre. Dette, der er optegnet med stor 
Omhu efter den franske Regjerings Befaling, omfatter kun 
34 Slægtled eller Regjeringstider og vilde hensætte denne 
Herskerslægts Oprindelse til Begyndelsen af det 9de eller 
12te Aarhundrede, alt efter den forskjellige Beregnings- 
maade. Maaskee fortjener den dog en Bebreidelse, mod- 
sat den, som Hale aabenbart med Rette gjør de havajiske 
Slægtregistere. Man seer deri ingen af disse stedlige 
Guddomme optræde, som tilvisse ere gamle, til Guder 
forherligede Høvdinger, og det skulde være meget be- 
sønderligt, om den tahitiske Overlevering lige strax skulde 
begynde med de reent historiske Tider. Ellis's Forsk- 
ninger berettige, idet de gjengive Guden Oro hans sande 
Præg, til at antage, at et vist Antal menneskelige Slægt- 
led ere gaaede over i Gudesagnene, men sandsynligviis 
har den nysomvendie Indfødte, hvem det var overdraget 
at optegne disse værdifulde Aktstykker, opoffret sit Fædre- 
lands heroiske Tidsalder og bortskaaret et Antal Menne- 
sker fra Kongerækken, af Frygt for at lade nogle af disse 
Guder optræde deri”), om hvilke Missionærerne altid for- 
”) Andre regne Tidsrum af 500 og 800 Aar, men uden Angivelse 
af Grundlaget for deres Beregninger. 
+) Mare, den omtalte Indfødte, skrev under Indflydelsen af de Fore- 
stillinger, som vare ham bibragte af Missionærerne. Det er nu 
noget af det, som Missionærer af alle Bekjendelser allerførst be- 
