CXX 
Dette er rimeligviis Vandringernes almindelige Gang 
og Rækkefølge. — Der staaer kun tilbage at spørge om, 
i hvilken Tilstand'de Øer befandt sig, hvor Burotu'ernes 
Efterkommere efterhaanden landede. Vare de beboede 
eller ubeboede? 
Vi have allerede svaret herpaa for Havajis og Nvyse- 
lands Vedkommende. Paa førstnævnte Gruppe vare mørkt- 
farvede Mikronesiere komne forud for Tahitierne; men 
efter hvad Sagnene berette om disse Aander, der boede 
i Huler, maae de have været meget lidet talrige. Dei 
fremgaaer endnu tydeligere af de omstændelige Beretninger 
fra Nyseland, at den sorte Race kun havde faa Repræ- 
sentanter. — Vi have fremdeles seet, at Pomotuøerne 
paa Opdagelsernes Tid for en stor Deel vare ubeboede, 
og de ere det endnu i vore Dage tiltrods for de Let- 
telser, som Øernes indbyrdes Nærhed yder. 
Alle de andre Øer synes Polynesierne at have fundet 
fuldstændig herreløse. Det fremhæves udtrykkelig for Ra- 
rotonga, Kingsmill-, Gambier- og Tubuaiøerne. 
Paa Marquesasøerne vidner Racens Reenhed om, at det 
Samme var Tilfældet. | 
Det er saaledes den polynesiske Green af den malaiske 
. Race, at Æren tilkommer for at have udbredt »Menne- 
sket« til de yderste Grændser af Sydhavets Øverden, og 
det paa Tider, da Engelskmændenes og Franskmændenes 
Forfædre kun kjendte til en Slags Kystfart. 
Gjøre vi nu et almindeligt Tilbageblik, såa see vi, at 
Polynesierne ikke ere skabte hver Nation for sig og paa 
det Sted, hvor de boe, de ere ikke en selvstændig Frem- 
bringelse af de Øer, hvorpaa man har fundet dem; men 
de ere komne derhen ved frivillig Vandring eller ufrivillig 
Udbredelse, fra Sted til Sted og, idetmindste idetheletaget, 
