21 
Forhold den ved Luftens Sammentrykning frembragte 
Varme i den foran Meteoriten sammenstuvede Luftmasse, 
der bringes til Glødning. Denne glødende Luftmasse be- 
gynder nu i den store Afstand at blive synlig som et 
lysende Punkt, der, efterhaanden som den kommer nær- 
mere, og Luftens Tæthed tager til, vil vokse i Størrelse. 
Den stærkt sammenpressede Luftmasse stræber nemlig 
efter at sætte sig i Ligevægt ved at undvige til Siden, 
hvorved der dannes et pæreformigt, ildglødende Lufthyl- 
ster, Ildkuglen, med et betydeligt Rumfang, og i dens 
forreste bredere Del befinder Meteoriten sig, men ind- 
tager kun den mindste Del af hele Ildkuglens Volumen. 
Da den kommer fra Verdensrummet, hvor Temperaturen 
er langt under 0?, har den en ligesaa lav Varmegrad 
ved Ankomsten til Åtmosfæren, men bliver nu af den 
omgivende glødende Luftmasse opvarmet saa stærkt paa 
Overfladen, at denne bringes til Smeltning, og da den 
er langtfra at være et regelmæssigt Legeme, vil den ved 
Luftens Modstand sættes i en stærk roterende Bevægelse. 
Den smeltede Masse slynges ved Centrifugalkraften straale- 
formig omkring til alle Sider baade i og udenfor Luft- 
hylsteret, der tilsammentaget danner det vi kalde »Ild- 
kuglen«, og er altsaa noget aldeles forskjelligt fra den 
egenlige Meteorit. Paa dennes Overflade kan man ofte 
tydelig se Sporene af, hvorledes den smeltede Overflade 
er stivnet under den midtpunktflyende Bevægelse, som 
giver sig tilkjende i en Mængde straaleformige Linier i 
Skorpen. 
Man har undret sig over, at ikke hele Stenen, men kun 
dens Overflade viser Spor af Smeltning, samt at 
Skorpen altid er meget tynd (i Almindelighed kun 
HE AE Linie tyk). Hvad det første angaaer, da maa man vel 
