36 
befrugte sig selv gjennem en uendelig Række 
af Generationer (»No hermaphrodite fertilizes itself 
for a perpetuity of generations«). I en Række Under- 
søgelser over Befrugtningen hos Ærteblomster, Gjøge- 
urter, Hør og Kodriver har han senere søgt at bevise 
denne Lov, og hans Tilhængere have ved omfattende 
Undersøgelser af andre Planter søgt at støtte den. Blandt 
disse andre skulle vi især fremhæve Tyskeren Hilde- 
brandt og Italieneren Delpino. Hvorvidt Loven herved 
kan ansees for at være bevist, skal jeg senere komme 
ind påa, men først skal jeg give en Oversigt over disse 
Undersøgelsers Resultat. 
A. Enkjønnede Blomster. 
Det vil være bekjendt nok, at hos en stor Mængde 
Planter indeholder Blomsten kun det ene Slags Kjøns- 
organer, enten blot Støvdragere eller blot Støvveje. Vi 
faa saaledes Han- og Hunblomster, som enten findes 
begge paa samme Plante (enbo Pl.) eller paa to Plan- 
ter (tvebo Pl1.). Forskjellen mellem Han- og Hunblom- 
sterne kan nu være større eller mindre. I første Tilfælde 
ere Blomsterne af helt forskjellig Bygning. Hos en Eg 
har saaledes Hanblomsten et hjulformigt, fliget Blomster- 
dække, og der er ikke Spor af nogen Støvvej i den, 
medens Hunblomsten, der sidder i en skaalformig Ud- 
videlse af Blomsterstilken, har et Blomsterdække, der 
kun viser sig som nogle smaa Tænder, og slet ikke har 
Spor af Støvdragere. Enhver vil ogsaa have lagt Mærke | 
til den store Forskjel mellem Hasselens Han- og Hun- 
blomster. Hos andre enkjønnede Planter ere Blomsterne 
ens byggede, uden at der dog findes Spor af mere end 
