46 
Omendskjøndt denne Plante er proterogyn, afviger den 
dog fra de andre Dichogamer derved, at Insektet ved et 
og samme Besøg baade bestøver Arret og bortfører Blom- 
stens eget Støv. Hos de andre Dichogamer ere to Insekt- 
besøg nødvendige til at udføre det samme, et, medens det 
ene Kjøn, et andet, medens det andet Kjør er udviklet. 
Vi komme derved over til en anden stor Række 
Planter, hvor hver Blomst kun fordrer et Insektbesøg, 
nemlig dem, hos hvilke begge Kjøn ere samtidig 
udviklede. 
Vi skulle blandt disse først betragte dem, hvor 
Støvdragerne just ikke sidde saa nær ved Arret, at en 
Selvbestøvning kunde synes uundgaaelig. Her træffe vi 
straks en Gruppe Planter, som ere mærkelige ved, at de 
optræde med flere Former af Blomster. 
Undersøger man. en stor Mængde Blomster af vor 
almindelige Vaarkodriver (Primula officinalis), saa vil 
man finde, at i nogle er Kronrøret 
udbuget. paa Midten, Griflerne 
ere lange, og Arret sidder næsten 
ude i Kronrørets Munding, medens 
Støvknapperne findes langt nede 
i Blomsten (a). Hos andre er det 
omvendt; der er Kronrøret lige 
vidt overalt, Støvknapperne sidde 
Fig. 6. Dimorfe Blomster af 
Kodriver. ved Mundingen, og Årret langt 
nede (b), saaledes at den Højde, hvori Arret befinder 
sig i den ene Slags Blomst, nøje svarer til den, hvori 
Støvknapperne befinde sig i den anden. Man kalder 
disse Blomster langgriflede og kortgriflede, og 
hele Forholdet betegnes ved Ordet Heterostyli (af 
éregoc, forskjellig, og c7i4og, Griffel). Foruden Vaar- 
