LY 
vendte Side. Dette er Tilfældet hos hele store Familier, 
f. Ex. Ranunkler og Sværdlilier. Hos begge disse ligge 
Honninggjemmerne udenfor Støvdragerne (hos Ranunkel- 
slægten t. Ex. paa Kronbladenes Grund), og man kan ikke 
godt vægre sig ved at se et indre Sammenhæng mellem 
Støvknappernes udadvendte Stilling og Honninggjemmernes 
Plads. Det synes nemlig fra Naturens Side et være til- 
sigtet, at Insektet paa sin Vej til og fra Honninggjemmet 
lettere skal kunne børste Støvet ud af Knapperne. Mær- 
keligt er det i denne Henseende, at Støvknapperne hos 
Pæonierne (en Afdeling af Ranunklerne), hvor Hon- 
ninggjemmerne mangle, aabne sig indad. 
Hos de Korsblomstrede finder man seks Støv- 
dragere. Deraf danne de to en ydre Kreds og ere kor- 
tere, de fire andre ere længere og danne en indre Kreds. 
Disse indre Støvdrageres Knapper ere i Begyndelsen ud- 
advendte, men foretage senere ofte Vridninger enten af 
en Halv- eller blot af en Fjerdedel af en Cirkel, saa at 
de komme til at vende mod hinanden, to og to. Disse 
Vridninger synes at staa i et bestemt Forhold til Hon- 
ninggjemmernes Plads. Hos Arabis alpina og Cardamine- 
Arterne, hvor Støvdragerne blot dreje sig en Fjerdedel, 
haves kun to Honninggjemmer, som ligge mellem de 
korte Støvdragere og Frugtknuden. Hos Agerkaal, Løgurt 
o. fl., hvor de vride sig halvt om, er der fire Honning- 
gjemmer, to mellem de korte Støvdragere og Frugtknuden 
og to mellem de længere Støvdragere og Kronbladene, 
I begge Tilfælde ville Støvknappernes Aabninger komme 
til at vende mod Insektet eller dets Sugerør, naar dette 
stikkes ned til Honninggjemmet”). 
”) Disse Angivelser trænge dog vist til nærmere Undersøgelse. R.A. 
AE 
