62 
den stænkes. Støvknappers og Ars Beliggenhed udenfor 
Blomsterdækket begunstiger naturligvis ogsaa Bestøvnin- 
gen. Der er her aldrig Tale om Bestræbelser for at 
bringe de to Slags Kjønsdele i Berøring med de samme 
Steder af de blomstersøgende Insckters Krop. Han- og 
Hunblomster kunne godt være af hel forskjellig Form, 
hvilket ogsaa i høj Grad er Tilfældet hos en Del af disse 
Planter, f. Ex. Eg, Bøg og Hamp, og intet farvet Blomster- 
dække behøves for at hidlokke Insekterne. 
De fleste Anemofiler have enkjønnede Blomster, og 
Hunblomsterne ere i Reglen udviklede før Hanblomsterne. 
Dette sees tydelig hos Hasselen, hvor de røde År om 
Foraaret sees stikke ud af Knopperne, tør Hanraklerne 
endnu have aabnet deres Støvknapper. Hos de tvekjønnede 
Anemofiler finde vi ogsaa hyppig Proterogyni, og da Kjøns- 
delenes Stilling i de forskjellige Blomster er ligegyldig 
for Vinden, kommer deraf det, som jeg ovenfor anførte, 
at der ingen Bevægelse af Kjønsdelene finder Sted hos 
disse, saaledes som hos Proterandristerne=). 
Denne fremtrædende Tilbøjelighed til Proterogyni hos 
Anemofilerne staaer vistnok iForbindelse med, at der derved 
frembringes større Rimelighed for, at de først udsprungne 
Blomster kunne træde i Bestøvningens Tjeneste. Frem- 
kom Støvet, som ikke er meget holdbart og snart bort- 
føres af Vinden, før der endnu var færdige Ar til at mod- 
tage det, saa vilde dette Støv jo ikke være til nogen Nytte. 
Mellem anemofile og entomofile Planter findes mange 
Overgange, og det er vel tænkeligt, at Insekter ogsaa 
”) Tidligere anførtes paa mange Steder, at for at lette Befrugtningen 
var Griflen i Reglen længere end Støvdragerne i de hængende 
Blomster, derimod kortere i de oprette. Efter vore Undersøgelsers 
nuværende Standpunkt vil denne Regel kun være til nogen synlig 
Nytte hos Anemofilerne; men selv hos disse er den ikke alminde- 
lig gjældende, hvilket man let kan overbevise sig om i Naturen. 
