64 
Befrugtningen. 
Det er fornemmelig paa dette Omraade, at man har 
forsøgt at uddrage vigtige fysiologiske Grundsætninger af 
de foreliggende Undersøgelser. 
Jeg har allerede før gjort opmærksom paa, at Arrets 
Bestøvning ikke nødvendigvis medfører en Befrugtning. 
Om en Befrugtning virkelig har fundet Sted, åfgjøres ved 
at undersøge, om der efter Bestøvningen dannes vel ud- 
viklede Frø. | 
Er Befrugtningen vellykket, vil Frødannelsen være 
rigelig i Forhold til Plantens Natur, og Frøene i Reglen 
spiredygtige. Er den ikke eller i alt Fald mindre vel- 
lykket, vil der fremkomme ingen eller kun faa Frø, og 
af disse ville mange ikke kunne spire. Det Tidspunkt,. 
hvor Befrugtningen finder Sted, angives ofte paa en 
iøjnefaldende Maade af Blomsten selv ved, at Kronen 
og Griflen med Arret visne, Honningafsondringen ophører, 
og Frugtknuden begynder at svulme. De Spørgsmaal, 
som man gjennem Forsøg bør forelægge Naturen, ere 
fornemmelig to: Kan en Selvbefrugtning finde Sted? Hvad 
giver det bedste Resultat, Selv- eller Fremmedbefrugtning ? 
Det første Spørgsmaal er let at løse. Der, hvor en 
Selvbestøvning er umulig, er naturligvis Selvbefrugtning 
ogsaa umulig. I de andre Tilfælde har man faaet forskjellige 
Resultater. I de paa forrige Side anførte Bestøvnings- 
tilfælde giver Selvbestøvning rigeligt Frø hos adskillige 
af de altid lukkede Blomster. Hos nogle af disse (Marts- 
violen) er den endogsaa i vort Klima i Reglen den 
eneste, ;der giver Frugt.… L.de-under 2 nævnte Tilfælde 
har man hidtil ikke anstillet saa omfattende Forsøg, at 
noget Resultat kan uddrages. Hos de di- og trimorfe 
