76 
bliver det klart, hvilke uhyre Fladerum, der ere satte 
under Vand af Bæveren indenfor Grændserne for dens Ud- 
bredelse. Ved at tilbagelægge en halv Mil træffer man 
ofte 3 til 4 Damme, ved Kildefloderne til Ford paa den 
sydlige Bred af Øvresøen paa & Mil 15 Damme. Choko- 
ladefloden, som i Nærheden af Marquette flyder ud i Øvre- 
søen og selv kun er 6 Mile lang, opviser i Forening med 
sine Bifloder over 200 Bæverdæmninger; vest for Marquette 
ved Kilderne af Ford og Esconaba findes der paa et Areal af 
2 Kvadratmile henimod 70 større Bæverdæmninger og Damme, 
af hvilke adskillige bedække 50 til 60 Dages Pløjeland. 
Ifølge Sir John Simpson er Halvdelen af alt Land i Hud- 
sonsbugtens Omgivelse sat under Vand af Bæveren. 
At en Egns Landskabspræg og Topografi bliver 
meget væsenlig paavirket ved Forvandlingen af sumpede 
eller tæt bevoksede Dale til Damme, er ligesaa indlysende 
som det storartede ved dette Fænomen, naar man tager Hen- 
syn til dets overordenlige Hyppighed og dets almindelige 
Udbredelse over et Areal, som indtager den større Halvdel 
af det nordamerikanske Fastland. 
Men ikke altid vedblive Bæverdammene at være fyldte, 
tværtimod er det hyppigt, at Dæmningerne efter deres Op- 
byggeres Død rives bort af Foraarsstrømmene, og at da det 
opstemmede Vand løber bort. Men dermed forsvinder ikke 
ethvert Spor af Bæveren, som saa længe har været rastløs 
virksom her. Tværtimod bliver et nyt Karakterpræg paa- 
trykt Egnen. Bæverdammene udtørres, men paa deres tid- 
ligere Bund skyder yppigt Græs ivejret. Der danner sig 
»Bæverenge", lyse QOaser i Urskovens ensformige Mørke, 
hvorhen Hjorten søger for at græsse. De ere i hine Di- 
strikter næsten de eneste med Græs bevoksede aabne Pladser; 
i Nærheden af Nybygder blive de derfor aarlig mejede og 
give en forbavsende rig Høhøst. Deres Fremkomst havde 
paa Grund af deres Hyppighed og Størrelse, der selvfølgelig 
svare til Bæverdammenes, en væsenlig Forandring af hine 
Egnes oprindelige Landskabskarakter til Følge. 
Tilværelsen af kunstige Vandveje i Egne, som endnu 
ikke ere aabnede for Kulturen, vilde være everraskende 
nok, men de Følger, som knytte sig til Anlæggelsen af 
mange af disse ,,Bæverkanaler', række videre end det først 
synes. Flertallet af dem strækker sig fra Bæverdammen 
gjennem Sumpe og flade, fugtige Dalbunde til Foden af de 
nærmeste Bakker. Saa længe Bæverdammene vare fulde af 
Vand, fyldtes Kanalerne fra disse, men da Dæmningerne 
gjennembrødes, Dammene tømtes og udtørredes, bleve 
