97 
ledes end Orgelet. Alle disse Toner ere forskjellige fra 
hinanden ved hvad vi kalde deres Klangfarve. Hvor- 
ledes er det nu muligt, at Toner af samme Højde og 
Styrke kunne frembringe saa uensartede Indtryk? Da 
Tonerne alene fremkomme ved Svingninger, maa det være 
en Ejendommelighed ved disse, der frembringer . For- 
skjellen i Klangen. Vi have seet, at Svingningstallet ene 
og alene bestemte Højden, og Udslagets Størrelse Styrken, 
vi have derfor kun Svingningens Form tilbage, hvoraf 
Klangen kan afhænge. I det foregaaende have vi anført 
forskjellige Maader at frembringe Toner paa; ved en 
nærmere Betragtning af Sagen vil det let sees, at Sving- 
ningsformen i intet af disse Tilfælde var ens. Holde vi 
saaledes til et omdrejende Tandhjul et Kortblad, vil dette 
svinge ganske paa samme Maade som en Hammer, der 
ved en omdrejende Tap hæves og dernæst falder ned ved 
sin egen Vægt. Saalænge Kortbladet er i Berøring med 
en af Hjulets Tænder, vil. det løftes med en jevn Be- 
vægelse opad; men i det Øjeblik Tanden slipper, vil det. 
paa Grund af sin Spændighed med voksende Hastighed 
bevæge sig gjennem Mellemrummet mellem 2 Tænder, 
for derpaa at gribes af den næste Tand, der pludselig 
forandrer dets Bevægelsesretning til den stik modsatte. 
Ved Sirenen foregaaer der en pludselig stærk Luft- 
udstrømning i det Øjeblik, de 2 Hulsystemer falde sam- 
men; Luftsvingningernes Hastighed er her størst i Ud- 
svingets første Moment; Bevægelsen aftager dernæst grade- 
vis for atter at springe over fra den mindste til den 
største Hastighed. Helt forskjellig herfra er atter den 
pendulagtige Bevægelse, hvori vi have seet, at vi kunne 
sætte en Streng ved at anbringe en anslaaet Stemme- 
gaffel paa dens Resonansbund. Alle de paa disse 
Fjerde Række. Il. dl 
