99 
berømte Ohm Anledning til at betragte de af en Sirene 
frembragte Toner og alle andre, hvis Svingninger ikke 
følge Pendulbevægelsens simple Lov, som en sammensat 
Klang, frembragt af flere Toneelementer, idet han som 
Definition for et saadant betragtede den Tone, der frem- 
kommer ved pendulagtige Svingninger; men det var først 
Helmholtz, der i sit ovenfor citerede Værk paaviste, 
at denne Maade at betragte Sagen paa ikke blot var en 
mathematisk Abstraktion, men tillige havde reel Gyldig- 
hed. Ved Helmholtz's Undersøgelser blev det nemlig 
paa det fuldstændigste godtgjort, at enhver Tone, der 
ikke fremkommer ved pendulagtige Svingninger, altid lader 
sig opløse i saadanne enkelte Toner, der svare til de 
Pendulsvingninger, hvoraf Klangens Svingningsform er 
sammensat, at disse enkelte Toner ere Klangens sidste 
Elementer, og at det, der giver de forskjellige Toner 
deres ejendommelige Klangfarve, alene hidrører fra denne 
samtidige Medklingen af forskjellige enkelte Toner. 
Synger man saaledes et kraftigt A mod Sangbunden 
af et Klaver, hvis Strenge ere frigjorte for deres Hamre, 
vil der fra Klaveret, efter at man har ophørt at synge, 
tone en A-lydende Klang. At denne virkelig er en 
sammensat Tone, kan man overbevise sig om ved at be- 
hænge Strengene med Papirsryttere; den heftige Be- 
vægelse, hvori flere af disse komme ved Sangen, viser 
tydelig, at det ikke er Tonerne af en enkelt, men af 
flere Strenge, der her samtidig maa klinge for at frem- 
bringe en Tone af samme Klangfarve som den, der blev 
sungen. Frigjør man derimod kun den Streng, hvis Tone 
er den fremherskende i den sungne Klang, bringes kun 
den til at svinge, og den for Vokalen A ejendommelige 
Klangfarve høres ikke. Paa lignende Maade kan man 
47 
