104 
frembragte Toner faa den skjønneste Klangfarve, Strengen 
kan give; men først Helmholtz har udfunden Åarsagen 
hertil. Herved vil nemlig den 7de og Yde Delingstone 
udgaa eller i alt Fald i høj Grad svækkes ifølge det 
nylig udviklede, og 'disse Toner ere netop de" første” 
Partialtonernes Række, der ikke konsonere med Grund- 
tonen. 
Klangfarven afhænger imidlertid ikke alene af Stryg- 
ningsstedet; Maaden, paa hvilken Strengen bringes i 
Svingninger, har ogsaa sin store Betydning.  Frigjør 
man saaledes en Streng paa et Klaver ved at trykke en 
af Tangenterne ned med en lille Vægt, hvorved Hammeren 
løftes, og frembringer man da en Tone ved et pludseligt 
Ryk med Fingren, ved et Slag med en skarp Metal- 
hammer eller med en Hammer af et blødt og elastisk 
Stof, vil Klangen i alle disse Tilfælde have en forskjellig 
Karakter. Et Ryk med Fingren danner nemlig paa det 
berørte Sted straks en lille, temmelig skarp Bøjning af 
Strengen, og dette lille saaledes frembragte partielle Ud- 
sving giver Anledning til, at de høje Overtoner blive af 
særlig stærk Intensitet, Klangfarven bliver derfor temmelig 
skarp, saaledes som et Pizzicato noksom udviser. Slaaer 
man påa Strengen med en skarp Hammer, der øjeblikkelig 
springer tilbage efter Slaget, bliver kun det Punkt, der 
umiddelbart træffes af Hammeren, straks sat i Bevægelse; 
der fremkommer et overmaade kort, men forholdsvis bredt 
lille Udsving, og Klangfarven bliver derved endnu mere 
skingrende end i første Tilfælde;" de højere Overtoner 
fremtræde saa kraftig, at Grundtonen næsten .slet ikke 
høres. Er Hammeren derimod blød og elastisk, saaledes 
som det er Tilfældet med Klaverhammeren, bliver Slagets 
Varighed forlænget saameget, at hele Strengen faaer Tid 
