122 
tilsøes. Naar Vejret er klart, er det en smuk Sejlads 
langs Sydkysten af Island; selv om Skibet maa holde 
sig flere Mile fra Kysten, seer man dog aldeles tydelig 
forskjellige Partier af de mange Jøkler, som ere Dele af 
den mægtige Vatnajøkel, der opfylder hele den sydost- 
lige Del af Island. I over en halv Snes Timer seer man 
ikke andet end snedækte Fjelde, hvis Toppe rage op i 
Skyerne, og store Isbræer, som skraane ned ad Bjerg- 
siderne og paa flere Steder naa helt ned til Havet; i 
Afstand se de da ud som brede tilfrosne Floder. Naar 
man er træt af at se paa den hvide Sne, kan man 
glæde sig ved at betragte Dyrelivet i Havet, og man 
faaer Syn for Sagn for, at Livet i de koldere Jordbælter 
langt mere er bundet til Vandet end til Landet. I større 
eller mindre Afstand seer man de store Hvaler, hvis 
sorte Rygge rage op over Vandfladen; de hvide Storm- 
fugle omkredse Skibet og styrte flittig ned i Vandet for 
at hente et Bytte; overalt svømme de højnæbbede Sø- 
papegøjer, og det ofte i tusindvis. Undertiden flyve de 
et lille Stykke med en lav og tung Flugt, eller de dukke 
pludselig alle paa éngang under, som om det var paa Kom- 
mando, naar Skibet kommer dem altfor nær. Af og til sejler 
Sulen i Luften paa sine lange hvide Vinger, og naar man 
nærmer sig til Vestmannøerne, opfyldes Havet af Edderfugle 
og andre Andearter, medens »Fuglefjeldene« omkredses 
af Tusinder af forskjelligartede Vandfugle, som have 
deres Reder paa de stejle Skrænter. 
Dog vi maa følge med Dampskibet til Reykjavik for 
atter at gjøre nogle Smaaudflugter i denne Byes nær- 
meste Omegn, som jeg i længere Tid havde Lejlighed til 
at undersøge. Skjøndt Egnen i det hele taget er ufrugt- 
bar, gives der dog forskjelligartede Lokaliteter for Plan- 
