137 
sondrede, kun golde Geder græsse sammen med Bukkene, 
af hvilke alle Aldre nu gaa fredelig mellem hverandre; og 
efterat Mødrene atter have sluttet sig til dem med deres 
Unger, blive de alle samlede hele Sommeren og Høsten 
indtil næste Vaar. 
Deres daglige Liv er meget ensformigt og regelmæs- 
sigt. Med det første Daggry rejse de hvilende Dyr sig 
og begynde at græsse, idet de langsomt skride frem og 
efterhaanden "sprede sig. Dermed blive de ved indtil 
midt paa Formiddagen; saa samler Flokken sig og træk- 
ker frem og tilbage i tæt Kolonne med dybt sænkede 
Hoveder; til denne Promenade vælge de gjerne luftige 
Højdedrag. Er det kjøligt i Vejret, blive de i Reglen 
ved at være i Bevægelse, men paa varme Dage ligge de 
meget med Hovedet hvilende paa Jorden. Mod Solned- 
gang begive de sig igjen ud for at græsse, indtil Natten 
bryder frem; saa lægge de sig ned og blive liggende paa 
samme Plet til næste Morgen. Man seer ikke noget til, 
at de udstille regelmæssige Vagtposter ligesom Gemserne og 
andre Antiloper. Naar Flokkene ere smaa, seer man ofte alle 
Dyrene ligge i hele Timer, især i den varme Del af 
Dagen; ere de derimod store, er der altid nogle enkelte, som 
staa op, af 50 eller flere som oftest 2—4, men uden 
at man kan se, at Vagterne afløses regelmæssig; nogle 
af de urolige Dyr ere altid ifærd med at staa op eller at 
lægge sig ned. De staaende Dyr synes desuden ikke at 
lægge særlig Mærke til deres Omgivelser, men blive de 
en Fare var, lade de sig det være magtpaaliggende at 
varsko og vække deres hvilende Kammerater, idet de gaa 
stampende gjennem Hjorden og minde deres dovne Stal- 
brødre om at være aarvaagne ved at puffe til dem. 
Især ere de gamle Bukke ivrige i denne Tjeneste.  Be- 
