Om Jordskjælvsbølger og særlig om Jordskjælvs- 
bølgen i Sydhavet den 13% og l4de Avg. 1868. 
(Fortrinsvis efter Hochstetteér. Ved H.). 
(Hermed et Kort). 
Medens Himalayas Bjerge hæve deres snedækte Tinder 
mod Himlen i majestætisk Ro, ligne deres Medbejlere, 
Sydamerikas Andes, snarere en vældig bunden Kæmpe, 
som ryster sine Lænker, idet han forgjæves søger at 
storme Himlen. Hvert Øjeblik gjennembæves denne 
Kjæde af heftige Stød, som stundom kunne frembringe 
betydelige Hævninger af lange Strækninger.  Stundom 
indskrænke disse Rystelser ikke deres Virkning alene til 
selve Andeskjæden, men den kan spores over vide Stræk- 
ninger, ja selv over en Trediedel af hele Jorden. Dette 
var saaledes Tilfældet ved Jordskjælvet den 13de Åug. 
1868, et Jordskjælv, som i mange Henseender hører 
til de mærkeligste af dem, som have hjemsøgt det 
ulykkelige Peru. Ligesom ved det store Jordskjælv, der 
omstyrtede Riobamba 1797, synes ogsaa her en i lodret 
Retning bævende Bevægelse paa samme Tid at have grebet 
Jorden i særdeles stort Omfang. Om end Virkningerne 
af det første og de følgende Stød vare forfærdelige, saa 
var det dog. Jordskjælvets Indvirkning paa Havet, som 
