193 
foraarsagede de største Ødelæggelser. Vi behøve vel næppe 
at minde Læserne om Ødelæggelserne i Chala, Arica og 
andre Stæder langs den peruvianske Kyst. De fleste 
have vistnok læst om, hvorledes Havet traadte tilbage og 
derpaa atter væltede sig ind mod Land i taarnhøje Bølger, 
ødelæggende alt, hvad det mødte paa sin Vej. Det er 
de ved dette Jordskjælv fremkaldte umaadelige Bølger, 
hvis Virkninger mærkedes rundt om paa Kysterne af det 
store Ocean, som næsten indtager den ene Halvdel af 
Jordkloden, der her skulle nærmere beskrives. 
Medens de mindre Bølger, der af Vinden frembringes 
paa Havets Overflade, let kunne iagttages overalt, naar 
de rulle henad Vandfladen, saa gives der paa Havet en 
anden Årt Bølger, som kun blive synlige ved Kysterne, 
medens de paa Grund af deres umaadelige Brede ikke 
bemærkes paa det aabne Hav. Tænke vi os nemlig en 
Bølge af mange Miles Brede, saa vil et Skib, der møder 
en saadan Bølge, slet ikke bemærke den, da Skibet kun 
hæves og sænkes ad en Skraaning med meget ringe Fald, 
og da Havet, saa langt som Øjet rækker, omtrent sam- 
tidig hæves, mangler ethvert Sammenligningspunkt med 
den øvrige Flade. Først ved Kysterne, hvor det faste 
Land afgiver et Sammenligningspunkt, og hvor Bølgen 
paa Grund af den ringere Dybde bliver mere stejl, først 
der træder den tydelig frem. En af de største Bølger 
af denne Art er den store Tidevandsbølge, der med en 
Brede af flere hundrede Mile to Gange i Døgnet ruller 
rundt om Jordkloden fra Øst til Vest. Ingen mærker 
noget til Højvande eller Ebbe ude paa Havet, kun ved 
Kysterne iagttages Vandets Stigen og Falden, og den 
Bevægelse, som de to store Verdenshave sættes i ved 
Tidevandsbølgen, kan snarest sammenlignes med Vandets 
