171 
de brasilianske Provindser Mato-grosso (Nord for Paraguay), 
Goyaz samt de vestlige Egne af Minas geraes, Maranhåo 
og Piauhy. Især er det i Mato-grosso, at den er bleven 
udbredt, og den er her Gjenstand for en levende Handel, 
idet Madeira- og Tapayd-Floderne ere de Veje, ad hvilke 
den, vist lige siden Slutningen af forrige Aarhundrede, er 
bleven ført derop. Uaranå er nu i Mato-grosso en ligesaa 
stor Nødvendighedsartikel som Kaffen i Provindserne Minas 
og Rio Janeiro og Paraguaytheen, Matéen, i Landene om 
La Plata, og man kan sige, at det er denne Artikel, der 
alene vedligeholder Handelsforbindelsen mellem Amazon- 
dalen og Mato-grosso; thi alle andre Nødvendighedsgjen- 
stande som Salt, Stentøj, Jernvarer, Tøjer osv. føres ind 
til denne Provinds ikke op ad Amazonfloden og dens af 
Vandfald spærrede Bifloder, men over Buenos Ayres og 
op ad Paraguayfloden — i det mindste var det saaledes, til 
Krigen mellem Brasilien og Paraguay brød ud i 1864. 
Uaranå i Brødform eller raspet som Støv, en Blikdaase 
med Sukker, et Bæger, en Fil og en Sølvske ere nødvendige 
Rejserekvisiter for enhver Søn af Mato-grosso; de ledsage 
ham ved enhver Udflugt for at gjøre Tjeneste ved Tilbe- 
redningen af Uaranå-Punschen; uden Kjød (carne) og Mel 
(farinha, Mandiok- eller sjeldnere Majsmel) kunde han vel 
rejse, men uden Uaranå umulig. ,,Fra den højeste Borger 
til den simpleste Hyrde nyde de alle Uaranå-Drikken, og 
uden den vilde de. vanskelig finde sig i Livet; en god 
Uaranå er den smukkeste Foræring, man kan give, og det 
bedste, en Vært kan byde sin Gjæst.” 
Fordelen ved at dyrke Uaranå er nu næsten større end 
ved at udvinde Kautschuk af Træerne, thi Priserne ere 
i de senere Aar stadig stegne. I 1862 kostede 1 Arroba 
(a: omtrent 2 LÆ) 30 Rigsbanksdaler (30 Mil Reis); i 
1863 derimod 40 og i 1866 endog 50 paa Fabrikations- 
stedet. Ved Tapayd-Floden sælges den for 80 Rdr., i Di- 
amantdistrikternes rige By i Provindsen Minas for 200 og 
i Cujabå, Hovedstaden i Mato-grosso, for 250—300 Rdr. 
»Regjeringen og Folket, — slutter den brasilianske For- 
fatter, — bør betragte Uaranå-Planten svm det Middel, 
hvorved denne Del af Amazonprovindsen skal civiliseres, og 
ikke blot som et simpelt Redskab for pekuniær Vinding." 
Den ifjor afdøde fortjente Botaniker Martius, som 
har nedlagt saa mange Kundskabsmasser i sit store sidste 
Værk ,Beitråge zur Ethnographie und Sprachenkunde Ame- 
rikas, 1867, omtaler ogsaa paa flere Steder Uaranå- eller, 
