175 
sin Udholdenhed, sit Talent alt. Midt i det aristokratiske 
England, hvor Skjæbnen havde ladet ham fødes under 
saa ringe Vilkaar, hævede han sig ved sit Genies Magt 
op til at staa Side om Side med Jordens Mægtige; de 
kom til ham, de søgte ham paa det Omraade, hvor han 
ikke kjendte nogen Overmand, hvor de maatte bøje sig 
for ham, uden at han nogensinde ydmygede sig for dem; 
den ædle Prinds Albert gav i den Henseende et efter- 
lignelsesværdigt Exempel. 
Indtil sit l4de Aar havde Faraday ikke lært andet, 
end hvad man lærer i en Almueskole: at læse og skrive 
og lidt Regning; han kom da i Lære hos en Bogbinder 
i Blanford Street. Men medens han saaledes syntes 
fordømt til at tilbringe sit Liv ved Klisterbøtten, vaktes 
hans videnskabelige Sands og Lyst især ved et Par Om- 
stændigheder, som vi her nærmere skulle omtale: ved 
Læsningen af Madame Marcets Arbejder og ved nogle 
Forelæsninger af Davy, som han fik Lejlighed til at 
overvære. 
Den nævnte Madame Marcet, hvis Mand paa en 
Gang var en udmærket Læge og en dygtig Kemiker, og 
som selv var en sjelden begavet Dame, der med sine 
Talenter forbandt den elskværdigste Personlighed, havde 
netop da udgivet en lille populær Afhandling, betitlet 
»Samtaler om Kemien«; dette Skrift udmærkede sig, om 
ikke ved andet, saa dog ved sin simple og naturlige 
Fremstilling fremfor de fleste nymodens Afhandlinger af 
denne Art, der vel ofte glimre mere, men hvis Popularitet 
tidt indskrænker sig til det blotte Navn. Nok er det, 
dette Skrift gav først Faraday Interesse for Videnskaben 
og Kjærlighed til den; Faraday omtalte altid med Tak- 
nemmelighed, hvorledes hans Lyst til Kemiens Studium 
12 
