195 
Mængde Elektricitet, som sønderdeler 9 Pund Vand og 
deraf udskiller 1 Pund Brint, vil af andre Iltforbindelser 
udskille 32 Pund Kobber, 59 Pund Tin, 104 Pund Bly, 
108 Pund Sølv osv., det er: et kemisk Atom af hvert af 
disse Stoffer. Dette smukke Forhold, som Faraday op- 
dagede, og som vor Kollega Becquerel og Matteucci ud- 
viklede videre, beviser altsaa, at i Forbindelser af samme 
Art kræver 1 Atom den samme Elektricitetsmængde 
for at blive frit, hvad dette Atom saa vejer: et eneste 
Pund Brint behøver ligesaa meget som 108 Pund Sølv. 
Faraday afrundede sin Tanke ved at godtgjøre, at 
den Elektricitetsmængde, der sættes i Bevægelse ved at 
1 Atom Zink i Søjlen omdannes til Zinkilte, netop er den 
samme som den, der frigjør 1 Atom Brint eller af et 
hvilketsomhelst andet Metal af dets Iltforbindelse. Kraften 
er lig med Virkningen, en Grundsætning, som Faraday 
mere end nogen anden har hævdet. 
»Gud har gjort alt efter Tal, Maal og Vægt«. 
Disse Ord af Visdommens Bog ere nu et Par tusinde 
Aar gamle; men Kemikerne finde deri bestandig et tro 
Udtryk for Forholdene, som man i vore Dage har iagt- 
taget dem; det gjælder om Antallet af de Smaadele, 
hvoraf Legemerne ere sammensatte, om deres Størrelses- 
og Vægtforhold. Faraday har kun føjet noget nyt til 
denne gamle Sætning; vi lære af ham, at alle Atomer 
af samnie Orden, hvor forskjellige end ellers deres Natur, 
deres Form, deres Vægt og deres særegne Egenskaber 
ere, alle fordre anvendt den samme Kraftmængde for 
at bryde de Lænker, der binde dem i den kemiske For- 
bindelse. Disse Love gjøre samtidig Studiet af Elek- 
tricitetslæren tiltrækkende og dens Anvendelse. let. De 
have det dobbelte Fortrin ved deres Klarhed at vække 
