199 
Mængde. Det skulde falde i Faradays Lod at opdage 
den 3die Slags Elektricitet, som forene de to foregaaendes 
Egenskaber; ligesom den første giver den lange og stærke 
Gnister, ligesom den sidste gjennemtrænger den Legemerne, 
opvarmer, smelter og sønderdeler dem. 
Her er ikke Stedet til at undersøge, hvorledes Elek- 
tricitet fremkommer ved Gnidning af en Glasplade eller 
ved Opløsning af et Metal: saa meget er klart, at ved 
disse to Slags Elektricitet gaar intet iforvejen, som 
ligner et elektrisk Fænomen. Anderledes med Induk- 
tionselektriciteten. Som dens Navn antyder, fremkaldes 
den af en anden Elektricitet. Naar et Legeme gjennem- 
strømmes af Elektricitet, seer man den elektriske Strøm 
spejle sig i et andet Legeme; ja Virkningen er ganske 
som i et Spejl: hvad der er højre i Originalen er venstre 
i Spejlbilledet. 
Naar man lader en elektrisk Strøm uafbrudt gaa 
igjennem en Kobbertraad og parallelt med denne ud- 
spænder en anden Kobbertraad, hvis Ender ere indbyrdes 
forbundne, men som hverken staaer i Forbindelse med 
den første Traad eller med Elektricitetskilden, viser den 
sig ingen paafaldende Virkning. Men afbryder man 
Strømmen i den første Traad eller lader man den virke 
påa ny, saa vil, ved hver Afbrydelse eller hvergang den 
paa ny sættes i Virksomhed, den anden Traad blive 
istand til at dreje en i dens Nærhed ophængt Magnetnaal, 
et synligt Tegn paa, at den gjennemstrømmes af en elek- 
trisk Bevægelse. g 
I det Øjeblik den oprindelige Strøm begynder, frem- 
kaldes en Strøm i modsat Retning i den influerede 
Traad; i det Øjeblik den ophører, vil den derimod frem- 
bringe en afledet Strøm i samme Retning som den op- 
