215 
Midtpunkt. Vismut, Kobber og overhovedet de diamag- 
netiske Legemer bringe Kraftlinierne efterhaanden til at 
divergere og fjernes efterhaanden selv fra Kræfternes 
Midtpunkt. 
Lader os nu forsøge i al Korthed at sammenfatte 
Faradays mindeværdige Opdagelser i Elektricitetslæren. 
Han har gjort det utvivlsomt, at enhver kemisk 
Virkning er Kilden til en tilsvarende Elektricitetsudvikling, 
som er den samme for alle Atomer af Stoffer, som 
danne analoge Forbindelser. 
Han har lært os at kjende en ny Form af Elek- 
tricitet, som er den billigste, den kraftigste, den mest 
handelige, den bøjeligste og i sine Virkninger mest om- 
fattende, nemlig Induktionen. 
Han har faststillet det Forhold mellem Magnetisme 
og Varme, som ældre Fænomener havde ladet ane. 
Han har opdaget, at Magnetismen virker paa Lyset, 
og naar det ikke er lykkedes ham omvendt at paavise 
en Indvirkning af Lyset paa Magnetismen, saa har han 
i det mindste brudt Vejen. i 
Han har eftervist en almindelig Indvirkning af Magne- 
tismen paa alle Legemer, faste, flydende og luftformige, 
livløse og levende. 
Han har da ved uomtvistelige Experimenter, som 
siden ere blevne saa populære, godtgjort, at Magnetismen 
virker paa Stoffet i alle Former og paa Kraften i alle 
de Former af den, vi kjende: Lys, Varme, Elektricitet, 
mekanisk og kemisk Kraft. 
Han har ikke opdaget det Forhold mellem Magne- 
tismen og Tyngden, som saa længe, for ikke sige be- 
standig, har været søgt. Men hvis dette sidste Træk 
mangler i dette Billede af hans Livsvirksomhed, hvis han 
