232 
Nanortalik og Fredriksdal under 60? n. B., altsaa omtrent 
paa Christianias Brede. Disse Bopladser ligge temmelig ud 
imod Havet, og man kunde vel sige, at Haverne kunde 
sættes i Lighed med dem, som fandtes ved Godthaab inde 
i Fjorden. Ved Fredriksdal har jeg saaledes seet gode 
Gulerødder, Ved Nanortalik var der en Drivbænk med 
Vinduer over, i hvilken der, saavidt mig bekjendt, flere Aar 
itræk holdt sig Jordbær, som gave Frugt, men senere gik 
ud; hvorvidt dette dog omsider skyldtes Vinterkulden, er 
mig ikke bekjendt. Men der er sammesteds aarlig drevet 
Agurker, endog til Modenhed. Ved Julianehaab opnaaede 
Hvideroerne let en Vægt af 1 Pund; i 1855 fandt jeg 
endog en botfelsk Roe, som vejede 221 Lod. Disse Roer 
vare spiselige midt i Juli, Radiserne i de sidste Dage af 
Juni. Rhabarber groede ogsaa ret frodig og kunde erholdes 
ved Saaning af Frø. Grønkaal, Spinat og Syre trivedes 
godt, men havde, navnlig hvad Kaalen angik, kun en svag 
Smag. " Ialmindelighed fandt vi, at man omtrent ligesaa 
godt kunde bruge Roebladene til Kaal i Grønland. Man 
har ogsaa næsten stadig vedligeholdt nogle faa Kartofler 
ved Forplantning fra det ene Aar til det andet; i enkelte 
Aar have de sat Blomst, og der fandtes gjerne under hver 
Plante et Par Kartofler paa 4 og indtil 8 Lods Vægt, men 
de øvrige vare ganske smaa, saa at der vel neppe høstedes 
4 Fold. Kartoflerne vare ligeledes neppe saa udviklede, at de 
i Danmark vilde være blevne erklærede for spiselige, og 
det lod ikke til, at der i Aarenes Løb frembragtes en for 
Klimatet bedre afpasset Afart.  Petersille trivedes kun van- 
skelig, og Ærter kunde netop kun bringes til at sæite 
Blomst. 
Det er Skade, at man ikke ligesom ved Godt- 
haab har nogle Prøver påa. hvorvidt Havedyrkningen kan 
drives paa beskyttede Steder i det indre af Fjordene ved 
Julianehaab. Der findes her ganske paa lignende Maade 
8 Mile fra Kolonien en beboet Plads Igaliko paa Ruinerne 
af Erik Rødes gamle Gaard Brattelid, i en yndig Egn, 
omgiven med Græssletter og Kratskov og beskyttet af høje 
snedækkede Fjelde. Paa denne Plads har der nu i over 
50 Aar vedligeholdt sig en lille Koloni af indfødte, som 
ere af halv-evropæisk Herkomst og for en stor Del leve 
af Kvægavl. De have ogsaa lidt Havevæsen, men saavidt 
mig bekjendt have de kun dyrket Hvideroer, hvortil de 
aarlig erholde Frø, og som selvfølgelig trives med stor 
