234 
ganske tykke og korte Stængler, der holdt sig tæt nede ved 
Jorden. 
2... Regnormenes Nytte.  ,Disse uanselige Skab- 
ninger ere Mennesket til stor Nytte", skriver en engelsk 
Zoolog (Dr. Baird). ,,Allerede gamle Gilbert White 
siger (i sin ,,Natural History of Selborne"): ,,,Skjendt 
Regnormene tilsyneladende ere et af de mindste og mest 
ringeagtede Led i Naturens Kjede, vilde de dog efterlade 
et meget beklageligt Hul, hvis de forsvandt. For ikke at 
tale om de Fugle og Pattedyr, som næsten kun bestaa ved 
dem, synes Regnurmene i høj Grad at befordre Plante- 
væksten, der ingen Veje vilde kunne komme uden dem, ved 
at gjennemrode og løsne Jorden og gjøre den gjennem- 
trængelig for Regn og Planterødder derved, at de trække 
Straa, Bladstilke og Smaakviste ned i den, men fremfor alt 
ved at opkaste de velbekjendte utallige Smaahøje af deres 
jordede Exkrementer, som ere en god Gjødning for Korn 
og Græs. Regnormene skaffe derved ny Jord paa Bakker 
og Skraaninger, hvor Regnen har skyllet Jorden bort, og 
de ynde netop slige Skraaninger, sandsynligvis fordi de der 
ikke ere udsatte for at blive druknede af stærk Regn. 
Gartnere og Landmænd udtale deres Afsky for disse Orme, 
de første, fordi de skæmme deres Gange og give dem meget 
at bestille, de sidste, fordi de tro at de æde det unge 
Korn. Men de vilde gjøre den Erfaring, at deres Jord 
uden Regnorme snart vilde blive kold, haard og gold.”% 
Darwin har senere forfægtet den samme Anskuelse og i en ud- 
førlig Afhandling, som er forelagt det geologiske Selskab i 
London, har han forsøgt at vise, at Regnormen har en be- 
tydelig Evne til at forøge Madjordens Dybde og bedække for- 
holdsvis øde Egne med et Lag af Plantemuld paa Over- 
fladen. Da han først var bleven opmærksom paa denne 
Sag, fandt han, at paa hele Marker, som havde været be- 
dækkede med Kalk, brændt Mergel og Cinders, vare disse 
Stoffer i Løbet af faa Aar blevne begravne flere Tommer 
dybt under Grønsværen. En saadan Marks Historie, som 
han fortæller den, er ret interessant. Tidligere, indtil for 
15 Aar siden, var den et udyrket Overdrev; men saa blev 
den rørlagt, pløjet, harvet og derefter bedækket med brændt 
Mergel og Cinders. Siden er den ikke bleven rørt og giver 
nu en taalelig god Græsning. Et Gjennemsnit viste % 
Tomme Græstørv, 21 Tomme Muld, et 11 Tomme tykt 
Lag af Stykker af brændt Mergel (kjendelige paa deres 
lyserøde Farve og tildels af betydelig Størrelse: 1, i og 1" 
