242 
saakaldte Fotosfære, fra hvilken den hele lysende og 
varmende Virkning udgaaer. Disse Atmosfærers Antal 
blev senere forøget med en tredie, der i Almindelighed 
var usynlig, men ved totale Solformørkelser viste sig som 
en Straalekrands, den saakaldte Krone, omkring Maanen. 
I den senere Tid have Astronomerne forholdsvis 
stærkt havt deres Opmærksomhed henvendt paa Himmel- 
legemernes fysiske Forhold, og der er navnlig for Solens 
Vedkommende fremkommet meget mærkelige Oplysninger, 
dels ved de stadige omhyggelige Undersøgelser af Sol- 
pletternes Hyppighed, dels ved Anvendelsen af Spektral- 
analysen. 
"Den første stadige Iagttagelse og Optegnelse af Sol- 
pletternes' Antal blev begyndt af Schwabe i Dessau i 
Aaret 1826 og førte ham til Erkjendelsen af en bestemt 
Periodicitet i deres Forekomst. Han offenliggjorde i 
Slutningen af 1843 Resultaterne af sine Undersøgelser, 
som udviste en Periode af omtrent 10 Aar, i hvilken 
Solpletternes aarlige Antal steg fra et Minimum til et 
Maximum og derpaa atter dalede til et Minimum. Hans 
Opdagelse blev i omtrent 10 Aar dels ignoreret, dels 
heftig bestridt, indtil Wolf paatog sig at udføre en 
yderst omhyggelig Undersøgelse af Forholdene, idet han 
fra de forskjelligste Kilder samlede Iagttagelserne fra de 
foregaaende Aarhundreder. Han bekræftede Periodici- 
teten, men fandt en noget længere Periode af 11% Aar; 
derhos paaviste han de 24 Perioder, der vare forløbne 
efter den første Opdagelse af Solpletterne. 
Følgende Tabel, som indeholder Resultaterne af 
Schwabes fortsatte Undersøgelser for to Perioder, om- 
fattende Tiden fra 1840 til 1862, giver en tydelig Over- 
sigt over Forandringerne i Pletternes Hyppighed. 
