248 
tiden, eftersom de Pletter, af hvis Bevægelse man be- 
regnede den, vare nærmere ved Solens Ækvator eller 
længere borte fra denne.  Solpletter meget nær ved 
Ækvatoren gave saaledes 245, Dag, medens man af 
Pletter paa omtrent 30 Graders Brede fik 26-7, Dag og 
endogsaa af en Plet, som blev seet paa 51 Grader nordlig 
Brede, 281 Dag. Det fremgaaer bestemt heraf, at der 
findes stærke Strømninger, som føre Pletterne med sig, 
og saalænge man ikke kjender disse Strømningers Be- 
skaffenhed og ikke engang ved, om Strømningerne i 
Nærheden af Ækvator og paa større Breder gaa i samme 
Retning, har man ikke noget fast Grundlag for Beregningen 
af Solens Omdrejningstid ad denne Vej. 
Der er imidlertid dem, som mene at have fundet 
den paa en anden Maade, som er saa mærkelig, at den 
vel fortjener at anføres, om den end synes at være noget 
dristig og i høj Grad trænger til nærmere Undersøgelse. 
Nervander havde ved Bearbeidelse af Temperatur-Iagt- 
tagelserne i Paris og Innsbruck troet at kunne paavise 
"en Periode i Temperaturen paa 271 Dag; Carlini havde 
påa det nærmeste fundet den samme Periode ved Be- 
handling af Iagttagelserne i Milano; Buys-Ballot gjen- 
fandt den endelig i Iagttagelserne fra Haarlem og Zwaanen- 
burg og bestemte dens Længde til noget over 271 Dag. 
Buys-Ballot antog, at denne Periode var foraarsaget 
derved, at der udstraalede ulige megen Varmemængde 
fra Solens forskjellige Meridianer, og at Jorden som en 
Følge deraf modtog en noget større eller noget mindre 
Mængde Varme, efter som Solen vendte en mere eller 
mindre varm Side til den. Naar dette forholdt sig saa- 
ledes, saa vilde den omtalte Periode i Temperaturerne 
altsaa staa i nøje Forbindelse med Solens Omdrejningstid, 
