261 
Den grønne Brintlinie i Kromosfærens Spektrum ud- 
viste et meget mærkeligt Forhold, idet den mindede om 
en Pilspids, hvis Skaft var den tilsvarende mørke Linie 
i Solspektret, den var nemlig bredere inde ved Solranden 
og løb derpaa ganske spids til udad fra Solen. Af For- 
søg, som Lockyer i Forening med Dr. Frankland an- 
stillede i det kemiske Laboratorium for at finde Grunden 
til denne mærkelige Forskjel i den grønne Linies Tykkelse, 
fremgik det, at den væsenligst, om ikke udelukkende, 
hidrørte fra en Forskjel i Brintens Tæthed i Kromosfærens 
… forskjellige Højder. De fik derved et Middel, ved hvilket 
de i det mindste tilnærmelsesvis kunde bestemme Tæt- 
heden saavel i Protuberanserne som i Kromosfæren, og 
de kom til det Resultat, at de Luftmasser, som danne 
Protuberanserne, ere tilstede i en yderst fortyndet Til- 
stand, og at de endog i Kromosfærens nederste Lag, 
nærmest ved Solen, ere langt tyndere end den atmos- 
færiske Luft ved Jordens Overflade, 
Opdagelsen af de lyse Linier i Kromosfærens og 
Protuberansernes Spektrer omstødte Kirchhofs Hypo- 
these om en umaadelig udstrakt mørk lysslugende Atmos- 
fære omkring Solen. Dels var det ikke meget sandsyn- 
ligt, at der skulde være en Atmosfære, som indeholdt 
Dampe af Natrium og en Mængde andre Metaller, uden- 
for den meget lette Brintatmosfære, dels maatte en saa- 
dan Atmosfære have givet mørke Linier i Kromosfærens 
og Protuberansernes Spektrer istedetfor de lyse, som 
findes deri. Foruden Brintens Linier fremtræde undertiden 
ogsaa andre Linier i Kromosfærens Spektrum. Lockyer 
har saaledes seet Linier, der ere karakteristiske for Na- 
trium, Magnium, Barjum og Jern. Dissse Linier ere altid 
lyse og vidne saaledes ogsaa om, at den Atmosfære, som 
